Справа №295/6985/26
Категорія 146
3/295/1973/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Довгалюк Людмила Василівна, за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її захисника Грабчука О.В., іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 ,
розглянувши матеріали, які надійшли з відділу АП Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП)
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої тренером - викладачем ГЕОФАЖО, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И В :
Відповідно до протоколу, 17.04.2026 о 08 год. 44 хв. у м. Житомирі по вул. Генерала Всеволода Петріва (Гречка) ОСОБА_1 , керуючи т/з Merсedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , при здійсненні повороту праворуч не зайняла правого крайнього положення на проїзній частині, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем Renault, державний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався у правій крайній смузі та також виконував поворот праворуч. У результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим ОСОБА_1 порушила пункти 10.4, 10.1 Правил дорожнього руху України (далі -ПДР) та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та пояснила, що за вказаних у протоколі обставин вона виїжджала з двору по вул. Генерала Всеволода Петріва у напрямку проспекту Миру. Маючи намір виконати маневр повороту праворуч, вона завчасно увімкнула покажчик повороту, рухаючись на невеликій швидкості, оскільки по головній дорозі був великий потік транспортних засобів. Побачивши автомобіль Renault білого кольору, вона продовжила маневр повороту праворуч, розраховуючи, що водій т/з Renault дочекається завершення нею маневру повороту. Натомість водій ОСОБА_2 об`їхала її, втиснувшись із правого боку, випередила та почала повертати праворуч, таким чином зіткнення було неминуче. 
ОСОБА_1 зазначила, що виїжджаючи на проспект Миру з вулиці Генерала Всеволода Петріва, яка має одну смугу руху, поворот дозволено лише праворуч, розриву двох суцільних смуг по головній дорозі немає, рух ліворуч заборонено. За водієм т/з Renault їхав ще один автомобіль, водій якого став свідком ДТП і надав працівникам поліції відео з камер відеоспостереження. 
Захисник Грабчук О.О. просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях його підзахисної події і складу адміністративного правопорушення, оскільки на місці ДТП виїзд можливий лише направо. Для того, щоб повернути ліворуч необхідно перетнути дорожню розмітку 1.3 ПДР, що заборонено. На місці ДТП водії ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за відсутності дорожньої розмітки і знаків, зобов?язані були визначати кількість смуг руху самостійно. За наявності ширини проїзної частини 4,8 м, як зазначено на схемі, на місці ДТП є лише одна смуга руху (оскільки для 2 смуг, згідно з п. 1.10 ПДР необхідно як мінімум 5,5 м). З урахуванням того, що автомобіль ОСОБА_1 рухався попереду автомобіля ОСОБА_2 по тій одній смузі руху, то саме водій ОСОБА_2 не дотрималась інтервалу та дистанції, чим порушила п. 13.1 ПДР.
У зв`язку з тим, що п. 10.4 ПДР містить виключення щодо обов`язку водія зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху у цьому напрямку, оскільки рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, ОСОБА_1 не повинна була займати відповідне крайнє праве положення під час повороту праворуч.
Інший учасник ДТП ОСОБА_2 пояснила, що за вказаних у протоколі обставин вона рухалася на автомобілі зі свого двору по вул. Всеволода Петріва у напрямку проспекту Миру, наближаючись до якого, вона побачила автомобіль Merсedes, що стояв на лівій смузі з увімкнутим покажчиком повороту ліворуч, тому вона зайняла праву смугу руху. Виїжджаючи на головну дорогу, вона переконалася у відсутності автомобілів з іншого боку та збиралася здійснити маневр повороту праворуч, але в її автомобіль в`їхав т/з НОМЕР_4 , яким керувала ОСОБА_1 . 
ОСОБА_2 підтвердила, що схема, яку вона підписала на місці події, відповідає дійсній обстановці, заміри робили працівники поліції, підстав не довіряти яким у неї немає. За ними рухався ще один автомобіль, водій якого, будучи свідком події, стверджував, що винуватою у ДТП є саме вона. Зазначила, що дійсно на дорозі по вул. Генерала Всеволода Петріва розділова смуга відсутня. Вважає, що поворот ліворуч на проспект Миру можливий, оскільки подвійна суцільна лінія має розрив.
Свідок ОСОБА_4 , допитаний за клопотанням захисника, надав показання про те, що 17.04.2026 близько 9 години він рухався на автомобілі Volkswagen Tiguan, виїжджаючи з свого двору по вул. Всеволода Петріва у напрямку проспекту Миру. Перед ним рухався т/з Renault Zoe, у цей час на виїзді на головну дорогу вже очікував т/з Merсedes з увімкненим правим покажчиком повороту. Водій т/з Renault Zoe почала з правого боку об`їжджати т/з Merсedes, який стояв нерухомо. Далі автомобіль Merсedes розпочав рух і відбулося зіткнення транспортних засобів. Він залишив свій номер телефону водію ОСОБА_1 та надав працівникам поліції наявний у нього відеозапис. Зазначив, що при виїзді на головну дорогу поворот можливий лише праворуч, оскільки попереду подвійна суцільна лінії, тому поворот прямо і ліворуч заборонено. Рух транспортних засобів на цій ділянці дороги по вул. Генерала Всеволода Петріва можливий лише один за одним, при цьому одночасний поворот праворуч двох автомобілів на головну дорогу є неможливии.
Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, іншого учасника ДТП, показання свідка, вивчивши зміст письмових клопотань адвоката, дослідивши письмові матеріали справи, відтворивши долучений до справи стороною захисту відеозапис та фототаблиці, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступного висновку.
Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, що доводиться шляхом надання належних та допустимих доказів.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений ПДР, затвердженими постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001.
Згідно з п. 1.10 ПДР дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Причинно-наслідковий зв`язок між пригодою та порушенням ПДР встановлюється у кожному конкретному випадку на підставі повного і всебічного дослідження доказів зібраних працівниками поліції та наданих учасниками.
За змістом пунктів 1.3, 1.4 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. 
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Диспозиція статті 124 КУпАП є бланкетною, містить посилання на ПДР.
Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п. 10.1 ПДР).
Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку (п. 10.4. ПДР).
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Збирання судом під час розгляду справи про адміністративне правопорушення доказів на підтвердження або спростування обставин справи нормами КУпАП не передбачено, тоді як цей обов`язок відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
На підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу про адміністративне правопорушення долучено: письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за змістом яких водії вину не визнали; схему місця ДТП, відео з боді камери поліцейських.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формуються обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.
Викладені в протоколі обставини повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності та не викликати сумнівів.
Судом установлено, що особі ставиться у провину порушення вимог пунктів 10.1, 10.4 ПДР.
Оцінюючи зазначені у протоколі твердження про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.1 ПДР, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.
Водночас із дослідженого у судовому засіданні відеозапису з камер відеоспостереження не вбачається, що ОСОБА_1 розпочала маневр без належної оцінки дорожньої обстановки чи за наявності очевидної небезпеки для інших учасників руху. Навпаки, досліджений відеозапис свідчить про те, що перед виконанням маневру ОСОБА_1 рухалася у межах наявної на вказаній ділянці дороги однієї смуги руху з урахуванням дорожньої обстановки та здійснювала рух відповідно до конфігурації проїзної частини, із заздалегідь увімкнутим правим покажчиком повороту, що також у судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_4 .
Доказів протилежного суду не надано. Позаяк суд звертає увагу на те, що виїжджаючи на головну дорогу, увага водія ОСОБА_1 була зосереджена на потік автомобілів, які рухалися із лівого боку по просп. Миру. Окрім того, вона мала право, відповідно до п. 1.4 ПДР розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху, зокрема, водій ОСОБА_2 виконують ці Правила.
Щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР суд зазначає наступне.
За змістом п. 10.4. ПДР перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Отже, зміст вказаної норми містить виключення та підлягає застосуванню лише у випадках, коли конфігурація проїзної частини передбачає можливість руху транспортних засобів у різних напрямках та, відповідно, необхідність завчасного зайняття крайнього положення для виконання маневру.
Із досліджених судом матеріалів справи вбачається, що на ділянці дороги, де відбулася ДТП, рух транспортних засобів організований таким чином, що фактично можливий лише в одному напрямку, який визначався конфігурацією проїзної частини. Тобто у даному випадку рух автомобілів по вул. Генерала Всеволода Петріва здійснювався в межах єдиного можливого напрямку руху праворуч. За таких умов у водія ОСОБА_1 відсутня необхідність зайняття відповідного крайнього положення на проїзній частині, призначеній для руху у напрямку праворуч перед виконанням маневру.
Факт невиконання ОСОБА_1 вимог п. 10.4 ПДР не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки положення вказаного пункту ПДР не підлягали застосуванню нею в умовах конкретної дорожньої обстановки.
Таким чином, у діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено порушень ПДР, які б перебували у причинному зв`язку з настанням ДТП та її наслідками. Доказів щодо технічної можливості уникнення зіткнення транспортних засобів до протоколу не долучено.
Відеозапис із бодікамер поліцейських, долучений до протоколу про адміністративне правопорушення фіксує обстановку на місці події вже після настання ДТП та є малоінформативним.
Отже, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 порушила ПДР суду не надано, як і не здобуто під час судового розгляду справи, тоді як досліджені у судовому засіданні докази, надані стороною захисту, спростовують відомості, викладені у протоколі.
Водночас суд звертає увагу на те, що за змістом статтей 279, 280 КУпАП розгляд справи відбувається виключно в межах обставин події і складу адміністративного правопорушення, викладених уповноваженим органом у фабулі протоколу та стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення та не вправі самостійно його розширювати чи змінювати, тому не надає оцінку діянню іншого учасника ДТП - водія ОСОБА_2 .
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд керується закріпленим у ст. 62 і ст. 129 Конституції України принципом забезпечення доведеності вини, згідно з яким усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та презумпції невинуватості, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять достатніх, переконливих і беззаперечних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили вину ОСОБА_1 у порушенні ПДР та вчиненні нею адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, що виключає його склад, тому суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діянні останньої складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 9, 124, 283 - 285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за 124 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діянні події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.