Справа № 697/766/26 
Провадження № 2/697/686/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2026 року м. Канів
Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі головуючого судді Сивухіна Г.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. 
Позов мотивує тим, що вони зареєстрували шлюб 06.02.2018 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №05. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони починаючи з вересня 2024 року як подружжя не проживають, разом не проживають з січня 2026 року, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Відновити подружні стосунки неможливо, шлюб існує формально. Просить шлюб між сторонами розірвати, визначити місце проживання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю, звільнити його від сплати судового збору.
Ухвалою судді від 09.04.2026 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, які беруть участь у справі.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи, за зареєстрованим місцем проживання було направлено ухвалу про відкриття провадження, яку отримано 14.04.2026. Відзив на позов до суду не направлено.
Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суддя, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.02.2018 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 06.02.2018 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №05. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу – « ОСОБА_6 » (а.с.3).
Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 20.04.2018 (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
За приписами ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
З`ясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде суперечити їхнім інтересам.
Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Таким чином, судом встановлено, що сім`я остаточно розпалась, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, шлюб існує формально, тому позов підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
У позовній заяві позивач також просив визначити місце проживання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 .
За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.
Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові №200/952/18 від 15.01.2020.
Разом з тим, позивачем не надано суду докази на підтвердження факту проживання неповнолітньої дитини разом з відповідачем.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення місця проживання дитини з відповідачем після розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов у цій частині не підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом судовий збір сплачено не було, оскільки він є звільненим від цих витрат на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, оскільки позов задоволено частково, а тому незалежно від форми їх заявлення питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору (не понесено судових витрат), тому судові витрати на відповідача не покладаються.
Аналогічна позиція висловлена в постанові ВП ВС від 13.07.2022 по справі №496/3134/19 (п.41-46).
Керуючись ст.ст. 259, 265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд- 
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , зареєстрований 06.02.2018 у Канівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №05- розірвати.
Після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити набуте у шлюбі прізвище « ОСОБА_6 ».
У решті позову – відмовити.
Судові витрати покласти на рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення суду складено 11.05.2026.

Суддя Г . С . Сивухін