ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1018/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Юрченко В.С. 
без повідомлення (виклику) учасників справи
розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу
за позовом: Акціонерного товариства «Банк Альянс» (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ЄДРПОУ 14360506),
до Фізичної особи – підприємця Бровчук Катерини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення коштів,- 
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Харківської області, через систему «Електронний Суд», надійшов позов Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Фізичної особи – підприємця Бровчук Катерини Валеріївни про стягнення заборгованості в розмірі 246 988,54 грн за договором про надання кредиту, шляхом приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «БАНК АЛЬЯНС», заява - договір № ID6133344 від 25.06.2023 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання кредиту, укладеного 25.06.2024 шляхом приєднання відповідача до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" (заява договір № ID6133344).
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.03.2026, справу № 922/1018/26 передано на розгляд судді Юрченко В.С.
27.03.2026 суд позовну заяву залишив без руху, з одночасним встановленням строку та способу усунення її недоліків. 
31.03.2026 позивач скерував, через систему «Електронний Суд», заяву про усунення недоліків (вх. № 7708 від 01.04.2026).
03.04.2026, ухвалою Господарського суду Харківської області, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/1018/26. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотання, в порядку частини 7 статті 252 ГПК України, від учасників справи не надходило.
Відповідачка правом на формування заперечень з приводу доводів, викладених у позовній заяві не скористалась, про рух справи (зокрема, про відкриття провадження у справі) повідомлялась у відповідності до норм чинного господарського процесуального законодавства. В матеріалах справи міститься сформована довідка про доставку 03.04.2026 о (об) 12:38 фізичній особі – підприємцю Бровчук Катерині Валеріївні в електронному вигляді ухвали Господарського суду Харківської області від 03.04.2026 по справі № 922/1018/26 про відкриття провадження у справі.
У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. 
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з частин 1, 2 статті 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). 
Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідачка не була позбавлена права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/1018/26 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
На підставі частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує практику ЄСПЛ як джерело права, зокрема, у справі «Осіпов проти України», де Суд нагадав, що стаття 6 Конвенції гарантує не право бути особисто присутнім у судовому засіданні під час розгляду цивільної справи, а більш загальне право ефективно представляти свою справу в суді та на рівність у користуванні правами з протилежною стороною, передбаченими принципом рівності сторін. Суд повинен лише встановити, чи було надано заявнику, стороні цивільного провадження, розумну можливість ознайомитися з наданими іншою стороною зауваженнями або доказами та прокоментувати їх, а також представити свою справу в умовах, що не ставлять його в явно гірше становище vis-а-vis його опонента (там само). З точки зору Конвенції заявник не має доводити, що його відсутність у судовому засіданні справді підірвала справедливість провадження або вплинула на його результат, оскільки така вимога позбавила б змісту гарантії статті 6 Конвенції.
Виходячи з того, що відповідачці надано достатньо часу для формування відзиву на позовну заяву, втім вона не скористалась цим правом, суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Як свідчать матеріали справи, 25.06.2024 між Акціонерним товариством "Банк Альянс" (далі за текстом - позивач, кредитор) та фізичною особою-підприємцем Бровчук Катериною Валеріївною (далі за текстом - відповідачка, позичальник) укладено договір про надання кредиту, шляхом приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів банку (публічний договір), згідно заяви №ID6133344 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів (далі - кредитний договір № ID6133344, заява-договір № ID6133344).
Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. заяви про приєднання банк в порядку та на умовах, визначених в даному договорі та цієї заяви про приєднання, за наявності вільних коштів надає позичальнику кредит, а позичальник зобов`язується прийняти кредит, використати відповідно до цільового призначення та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору.
Кредит надається позичальнику шляхом зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 , відкритий у АТ "Банк Альянс", з цільовим призначенням: на поповнення обігових коштів, придбання основних засобів, рефінансування кредиту іншого банку.
У розділі 2 заяви про приєднання сторони погодили умови надання кредиту, зокрема розмір кредиту: 200 000,00 (п. 2.1.), валюта кредиту: гривня (п. 2.2.), строк кредиту: 36 міс. (п. 2.3.), вартість кредиту: 38 % (п. 2.4.).
Згідно з п. 2.4.1 заяви про приєднання процентна ставка (фіксована) за користування кредитом встановлюється у наступних розмірах: на дату укладення цього договору 38%.
За умови забезпечення позичальником надходження загальних оборотів (грошові на рахунок позичальника в банку від основної діяльності позичальника) за своїм/-ми поточним/-и рахунком/-ами, відкритим/-и в банку, в сумі не менше 150 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) в місяць розмір процентної ставки складає: 34 %, починаючи з першого числа наступного календарного місяця після виконання позичальником зобов`язань із забезпечення загальних оборотів (п. 2.4.1.2).
У разі не забезпечення позичальником надходження загальних оборотів (грошові на рахунок позичальника в банку від основної діяльності позичальника) за своїм/-ми поточним/-и рахунком/-ами, відкритим/-и в банку, в сумі не менше 150 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) в місяць розмір процентної ставки складає: 38 %, починаючи з першого числа наступного календарного місяця після незабезпечення Позичальником загальних оборотів (п. 2.4.1.3).
За користування кредитом в разі порушення позичальником умов п. 2.3, п. 2.5.1 процентна ставка встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки. Така процентна ставка встановлюється на період порушення - з дня виникнення порушення до дня його усунення. Такий розмір процентної ставки є іншим розміром процентів, що встановлений цим договором, в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання (в т. ч. після настання строку остаточного погашення за кредитом відповідно до п. 2.3.), який погоджений сторонами відповідно до ст. 625 ЦК України (п. 2.4.1).
Сторони домовились, що застосування процентної ставки за користування кредитом, в розмірі, визначеному п. п. 2.4.1.4 є правом кредитора. Кредитор має право (з власної ініціативи або з урахуванням вимог/обмежень чинного законодавства) відмовитись від застосування до позичальника процентної ставки, передбаченої п. п. 2.4.1.4 та застосовувати процентну ставку, що діяла до моменту порушення в розмірі, визначеному в п. 2.4 цього договору до повного погашення простроченої суми кредиту (день погашення простроченої суми кредиту не враховується) (п. 2.4.1.4).
Пунктом 2.5 заяви про приєднання передбачено терміни погашення кредиту: погашення основної суми кредиту, сплата процентів щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору згідно з графіком погашення кредиту до даного договору (п. 2.5.1); сплата комісійної винагороди за кредитом відповідно до даного договору здійснюється позичальником щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем укладення договору, до календарного числа місяця, в яке було укладено договір, включно із цим числом (п. 2.5.2).
У п. 2.6 заяви про приєднання сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається позичальнику в день укладення даного договору у вигляді додатку 1, який є невід`ємною його частиною.
Відповідно до п. 2.8 заяви про приєднання кредит надається на умовах без забезпечення.
Згідно з п. 3.1, 3.2 заяви про приєднання позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку або самостійно перераховує на транзитний рахунок грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно з графік погашення кредиту. Остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше терміну згідно з п. 2.3 даної заяви про приєднання.
Шляхом підписання цього договору, на підставі статті 1071 Цивільного кодексу України, статті 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", позичальник надає право (доручає) банку самостійно (без надання позичальником розрахункових документів та заявок) здійснювати договірне списання (списувати) з рахунку № НОМЕР_2 , який відкритий позичальником в АТ "Банк Альянс" та/або з будь-якого його поточного (-них) та/або вкладного (-них) рахунку (-ів), всіх інших рахунків позичальника в іноземній та/або національній валютах, відкритих у банку протягом дії цього договору (далі "Рахунок Позичальника") на користь банку грошових коштів у сумах та на умовах, визначеним договором (п. 3.3 заяви про приєднання).
Сторони у п. 4.1 заяви про приєднання погодили, що позичальник підписанням цієї заяви про приєднання погоджується, що ця заява про приєднання, договір та тарифи банку є кредитним договором.
У п. 4.2 заяви про приєднання вказано, що цей договір є договором приєднання у визначенні ст. ст. 634, 642 Цивільного кодексу України, в зв`язку із чим: умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку https://bankalliance.ua/rules та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому (п. 4.2.1); особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов (п. 4.2.2); у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладення (п. 4.2.3); вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України (п. 4.2.4).
Згідно з п. 4.3 заяви про приєднання у разі повного погашення кредиту та виконання позичальником усіх зобов`язань перед банком згідно з кредитним договором, кредитний договір автоматично закривається (припиняється) без звернення клієнта з подальшим припиненням договорів поруки (за наявності).
Дата підписання заяви про приєднання шляхом накладення електронних підписів обох сторін вважається датою укладання договору та відображається в такому підписі (п. 4.4 заяви про приєднання).
У додатку №1 до Заяви-договору №ID6133344 про приєднання до Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Банк Альянс", який є невід`ємною його частиною, сторони погодили Графік погашення кредиту, відповідно до якого відповідач мав здійснювати погашення кредиту протягом 36 місяців з 25.07.2024 до 24.06.2027 рівними платежами основної заборгованості за кредитом по 5555,56 грн, з урахуванням визначених процентів на відповідну дату сплати.
Заява № ID6133344 про приєднання до договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" підписана 25.06.2024, шляхом накладення електронних підписів обох сторін, що відображено у протоколі створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 23.03.2026.
Відповідно до п. 3.1 договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів АТ "Банк Альянс" (далі договір) договір є системою затверджених і оприлюднених норм, що встановлюють порядок та умови надання банком клієнту послуг, перелік та склад яких визначений укладеним з ним договором та цим договором.
У п. 3.2 договору зазначено, що положення цього договору застосовуються до відносин між банком та клієнтом щодо надання клієнту послуг за відповідною заявою про приєднання і є невід`ємною частиною договору і не застосовуються окремо від умов договору. Перелік банківських послуг, які банк надає клієнту в рамках договору на підставі прийнятої від клієнта заяви про приєднання: відкриття та обслуговування поточних рахунків, в. ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (у національній та/або іноземній валютах); надання кредиту "Овердрафт Зручний" у формі овердрафт; надання кредиту "Кредит Зручний" у формі кредит; надання кредиту "Відновлювальна кредитна лінія Зручна" у формі відновлювальна кредитна лінія; надання послуги Інтернет - еквайринг. Перелік банківських послуг, які банк може надати клієнту в рамках окремих договорів відкриття та обслуговування поточних рахунків, в. ч. поточних рахунків, операції за якими можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів (у національній та/або іноземних валютах): надання послуг "Торговий еквайринг", Еквайринг "Альянс каса" та "Інтернет - еквайринг"; надання інших послуг, відповідно до умов заяв про приєднання, договору та тарифів банку.
Відповідно до п. 3.7. договору підписанням заяви про приєднання клієнт підтверджує згоду на отримання послуг на умовах та в порядку, передбачених цим договором. Підписанням заяви про приєднання клієнт приєднується до договору, згідно із ст. 634 Цивільного кодексу України.
Укладаючи відповідну заяву про приєднання, клієнт і банк приймають на себе обов`язки та набувають права, передбачені цим договором (п. 3.9. договору).
Згідно з п. 10.2.1 договору банк (кредитор) за наявності вільних грошових коштів надає клієнту (позичальник) кредит з цільовим призначенням: на поповнення обігових коштів та/або придбання основних засобів та/або рефінансування кредиту іншого банку, а клієнт зобов`язується використати кредит відповідно до цільового призначення, повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші винагороди, право банку на отримання яких передбачено цим договором та заявою про приєднання. Розмір процентів, комісій та додаткових винагород банку за надання кредиту зазначається в заяві про приєднання та тарифах банку, які розміщені на офіційному сайті банку та є невід`ємною частиною цього договору. Банк самостійно визначає розмір кредиту, який може бути наданий клієнту. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісії, розмір щомісячних платежів, їх кількість та графік погашення кредиту (далі - графік) вказуються в заяві про приєднання. Клієнт приєднується до договору шляхом підписання КЕП заяви про приєднання в комплексі або через інший сервіс електронного документообігу, або за згодою сторін шляхом підписання сторонами заяви про приєднання на паперових носіях. Підписана заява про приєднання разом з цим договором та тарифами, становить договір / кредитний договір, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору (далі - "Договір"). Кредит за цим договором може бути наданий лише за умови відсутності ознак, передбачених п. 4.23 цього розділу договору.
За умовами п. 10.2.2 договору видача кредиту здійснюється на підставі укладеної сторонами шляхом накладення КЕП/УЕП заяви про приєднання. У відповідності до чинного законодавства України банк може надати кредит на умовах без забезпечення або за умови його забезпечення порукою. Відповідна умова зазначається сторонами у заяві про приєднання.
Пунктами 10.2.3, 10.2.4 договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку.
Погашення кредиту здійснюється позичальником відповідно до графіку погашення та не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості, зазначеного в графіку погашення. Повернення кредиту здійснюється позичальником щомісяця шляхом забезпечення позичальником позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних платежів, зазначених у графіку погашення (банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку позичальника в строки і розмірах, передбачених графіком погашення або шляхом безготівкового перерахування коштів з рахунку позичальника (відкритого в банку або відкритого в іншій банківській установі) на рахунок 2909 в банку. Остаточний строк погашення заборгованості за кредитом є дата повернення позичальником кредиту. При повному погашенні заборгованості за кредитом у разі надлишково сплачених коштів позичальником на рахунок 2909 банк має право повернути залишок коштів на поточний рахунок позичальника.
Якщо останній день для сплати платежу за кредитом (в т. ч. чергового) припадає на вихідний, святковий або неробочий день, то сплата такого платежу (шляхом договірного списання відповідно до встановлених сторонами умов) здійснюється в перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем. При перенесенні робочих днів нараховані проценти за користування кредитом можуть відрізнятися від графіку погашення про що клієнта буде повідомлено за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку передбаченого даним договором. У разі ненадходження платежів від позичальника у встановлені цим договором строки суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного операційного дня перераховуються на рахунки для обліку простроченої заборгованості (п. 10.2.5 договору).
Відповідно до положень п. 10.2.6 договору нарахування процентів по кредиту здійснюється щомісячно на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в заяві про приєднання. При розрахунку процентів використовується метод "факт/360", де 360 - це умовна кількість календарних днів у році, враховуючи перший день надання та не враховуючи день погашення кредиту.
У п. 10.2.7 договору вказано, що проценти нараховуються з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення кредиту.
Згідно з п. 10.2.8 договору у разі прострочення повернення заборгованості за кредитом, проценти нараховуються також на суму простроченої заборгованості за кредитом за весь період прострочення до моменту її повного погашення.
За умовами п. 10.2.9 договору сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк, зазначений в заяві про приєднання. Якщо дата сплати процентів за користування кредитом згідно з цим договором припадає на вихідний або святковий день, зазначені платежі повинні бути здійснені в перший банківський день після вихідного або святкового дня. У випадку порушення позичальником встановлених строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою. В разі наявності простроченої заборгованості за кредитом, проценти, які будуть нараховуватися за такою заборгованістю будуть вважатися простроченими в день їх нарахування і віднесені на відповідні рахунки простроченої заборгованості. Проценти, нараховані за останній період користування кредитом, сплачуються одночасно з погашенням кредиту. Позичальник повертає кредит та сплачує проценти за його користування у національній валюті України - гривні.
У п. 10.2.10 договору сторони встановили наступну черговість погашення заборгованості за кредитним договором: 1) в першу чергу сплачуються прострочені проценти за користування кредитом; 2) в другу чергу сплачуються прострочені комісії; 3) в третю чергу сплачується прострочена заборгованість по сплаті кредиту; 4) в четверту чергу сплачуються нараховані проценти за користування кредитом; 5) в п`яту чергу сплачуються нараховані комісії; 6) в шосту чергу сплачується строкова заборгованість по кредиту; 7) в сьому чергу сплачуються штрафні санкції; 8) в восьму чергу сплачуються інші платежі за кредитним договором. Кредитор має право змінити вищезазначену черговість погашення заборгованості в односторонньому порядку. У випадку переказу/перерахування грошових коштів на сплату (погашення) будь-яких грошових зобов`язань позичальника за кредитним договором у порушення вищевказаної у цьому пункті черговості, кредитор вправі самостійно перерозподілити кошти, що надійшли в рахунок сплати (погашення) таких грошових зобов`язань, відповідно до викладеної в цьому пункті черговості шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок.
У випадку порушення позичальником умов цього договору в частині повернення (в т. ч. дострокового) заборгованості за цим договором, зокрема повернення кредиту (в тому числі частково, згідно з графіком погашення, якщо графік встановлено), сплати процентів, комісій, неустойки (штрафів, пені), а також в інших випадках, прямо передбачених цим договором, кредитор має право на стягнення такої заборгованості будь-яким не забороненим чинним законодавством способом, в тому числі шляхом договірного списання (п. 10.2.15.2.6).
Згідно з п. 10.2.15.2.7 договору кредитор має право інформувати позичальника будь-якими засобами зв`язку про наявність заборгованості за кредитом, процентами та іншими платежами за кредитним договором.
За умовами п. п. 10.2.16.1.1, 10.2.16.1.2 договору позичальник зобов`язується: використати кредит на зазначені у кредитному договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту, сплату нарахованих процентів, комісій та всієї заборгованості за кредитним договором на умовах, передбачених кредитним договором, в тому числі, достроково здійснити повернення кредиту, сплатити проценти та інші платежі та заборгованість за цим договором у випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України.
Пунктом 10.2.17.1 договору визначено, що договір набирає чинності з дати його укладання та діє до повного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань за договором, в тому числі повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, процентами, комісіями, неустойками, іншими платежами/сумами, що підлягають сплаті позичальником на користь кредитора за кредитним договором.
У п. 17.1 договору банк та клієнт погодили, що всі правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень, платіжних інструкцій) можуть вчинятися сторонами або кожною стороною окремо з використанням удосконаленого електронного підпису в системі дистанційного обслуговування банку та/або кваліфікованого електронного підпису (далі - УЕП та КЕП відповідно). Відкритий ключ розміщується в заяві-приєднання, яка підписується клієнтом (фізичною особою).
Як свідчать матеріали справи, АТ "Банк Альянс", згідно з кредитним договором від 25.06.2024, укладеним на підставі заяви № ID6133344, видало ФОП Бровчук Катерині Валеріївні, надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується випискою АТ "Банк Альянс" по особовому рахунку за період з 25.06.2024 по 19.03.2026.
Однак, як вказує позивач, у порушення умов кредитного договору, відповідачка зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, у передбачений кредитним договором строк, не виконала, у зв`язку з чим у останньої наявна заборгованість у розмірі 246 988,54 грн, у тому числі: 88 888,80 грн сума строкової заборгованості по кредиту; 77 777,84 грн сума простроченої заборгованості по кредиту; 4 925,92 грн сума строкової заборгованості за процентами; 75 395,98 грн сума простроченої заборгованості за процентами, що відображено в довідці-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 16.03.2026, виписці по особовому рахунку відповідача за період з 25.06.2024 по 26.02.2026.
Позивач звернувся до відповідачки з листом-вимогою від 15.08.2025 вих. №75.3/5447 (накладна № 0101049276193, опис вкладення від 18.08.2025), у якому повідомив про порушення фізичною особою-підприємцем Бровчук Катериною Валеріївною умов кредитного договору №ID6133344 в частині своєчасного погашення кредитної заборгованості, у результаті чого станом на 14.08.2025 утворилась заборгованість перед банком в сумі 209 692,26 грн, з яких сума строкової заборгованості по кредиту 127 777,72 грн; прострочена заборгованість за кредитом 38 888,92 грн; сума строкової заборгованості за процентами 5 453,71 грн; прострочена заборгованість за процентами 37 571,91 грн, просив терміново, у строк до 04.09.2025 погасити прострочену заборгованість в розмірі 76 460,83 грн за вказаними реквізитами. Водночас, попередив, що у випадку не виконання вищезазначеної вимоги, банк змушений буде розпочати процедуру стягнення заборгованості за кредитним договором будь-яким способом не забороненим чинним законодавством (в т. ч. у судовому порядку) та про наявність відповідно до умов кредитного договору у банку права на дострокове стягнення всієї заборгованості за кредитним договором у разі невиконання фізичною особою-підприємцем Бровчук Катериною Валеріївною.
У зв`язку із несплатою відповідачкою заборгованості, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права, та просить суд стягнути з відповідачки грошові кошти у сумі 246 988,54 грн, з яких: 88 888,80 грн строкової заборгованості по кредиту, 77 777,84 грн простроченої заборгованості по кредиту, 4 925,92 грн строкової заборгованості за процентами, 75 395,98 грн простроченої заборгованості за процентами.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.
Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі “Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії” (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).
Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів і заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.
За висновками суду, в матеріалах справи достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними матеріалами.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.
Предметом доказування у справі, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд самостійно оцінює докази, надані сторонами у справі, у їх сукупності, керуючись принципом вірогідності, передбаченим статтею 79 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з цією статтею, наявність обставин, на які посилається сторона, вважається доведеною, якщо докази, надані на їх підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, надані на їх спростування. Питання про вірогідність доказів суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, враховуючи всі обставини справи.
Предметом судового розгляду у справі є вимога позивача про стягнення з відповідачки коштів за договором про надання кредиту, укладеного, шляхом приєднання останньої до Правил обслуговування корпоративних клієнтів АТ «БАНК АЛЬЯНС», заява - договір № ID6133344 від 25.06.2023 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів, а предметом доказування у справі, відповідно, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
На підставі статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків виникають з договорів та інші правочинів.
Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.
Статтями 509, 510 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Приписами статей 526-527 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Загальні положення про договір визначені статям 626-637 Цивільного кодексу України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649, 651-654 Цивільного кодексу України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис; засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа; засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки; кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.
Згідно із частиною 6 статті 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тобто позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.
Отже, позичальник отримує "чужі" грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.
Поняття користування кредитом є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).
Термін користування чужими коштами може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Отже, одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Правові наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Слід відзначити, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 334/3056/15 (провадження № 61-8803св22) від 30.11.2022).
Факт виконання банком (фінансовою установою) свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів може підтверджуватися меморіальним ордером, платіжними дорученнями та виписками з особового рахунку боржника, що підтверджується аналогічними висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №910/2764/14, від 14.11.2018 у справі №910/2535/18, від 27.11.2018 у справі №910/25395/13, від 11.12.2018 у справі №910/21156/16, від 29.08.2019 у справі №921/38/16-г/3, від 02.07.2020 у справі №916/2387/19.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 910/10254/18 від 23.09.2019, від 04.05.2023 у справі № 925/636/22 зазначено, що, виходячи з принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості. При цьому банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а отже є належним доказами надання позичальнику кредитних коштів.
Отже, кредитний договір є окремим видом цивільно-правових договорів, який визначає взаємні зобов`язання і відповідальність між комерційним банком і клієнтом з метою одержання останнім кредиту. Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Предметом кредитного договору є грошові кошти (кредит) в будь-якій валюті. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди за всіма істотними умовами договору. Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами, регулюються самостійно сторонами шляхом укладення договору. На кожну із сторін, яка підписує договір, покладається обов`язок узгодження усіх спірних питань, які виникають під час укладення договору, до моменту його підписання, та самостійного аналізу можливих негативних наслідків при підписанні такого договору, а також кожна сторона не позбавлена права відмовитись від підписання договору, якщо його умови чи частина суперечить інтересам сторони або нормам чинного законодавства.
З огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги кредитний договір № ID6133344 від 25.06.2024, як належну підставу, у розумінні норм статті 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.
Суд зазначає, що підписання кредитного договору № ID6133344 здійснено в межах строку дії ЕЦП особою (ФОП Бровчук К.В), яка у відповідності до чинного законодавства є законним володільцем електронного ключа та накладає його під час створення електронного документа. Відповідачка, підписавши електронний документ (кредитний договір № ID6133344) електронним підписом, засвідчила у пункті 4.2. Заяви-приєднання, що ознайомилась з усім текстом документа, повністю зрозуміла його зміст, та не мала заперечень до тексту документа і свідомо використала свій підпис у контексті, передбаченому документом. 
При цьому, матеріали справи не містять доказів неправомірного накладення електронного цифрового підпису відповідача або звернення останнього до правоохоронних органів з підстав його незаконного викрадення. Доказів визнання недійсним правочину з кредитування між сторонами чи його розірвання у спірний період сторонами суду не подано.
Судом встановлено, що, відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 200 000,00 грн, однак зобов`язання щодо погашення кредиту та сплати процентів у повному обсязі не виконала, внаслідок чого у неї виникла непогашена заборгованість за наданим кредитом. Зокрема, за наявними у справі доказами, а саме випискою по особовому рахунку відповідачки за період з 25.06.2024 по 19.03.2026 та довідкою-розрахунком позивача про заборгованості за кредитом станом на 16.03.2026, підтверджується фактична видача позивачем кредитних коштів в загальній сумі 200 000,00 грн, порушення відповідачкою графіку платежів, та утворення у останньої заборгованості за кредитним, а саме: заборгованості по тілу кредиту (строкової заборгованості) в сумі 88 888,80 грн, простроченої заборгованості по кредиту в сумі 77 777,84 грн, строкової заборгованості за процентами в сумі 4 925,92 грн та простроченої заборгованості за процентами в сумі 75 395,98 грн, що сукупно становить 246 988,54 грн. Вищенаведені нарахування проведені за фактичні періоди прострочення в межах строків, визначених законодавством, та у відповідності до погоджених сторонами в Кредитному договорі умов. 
При цьому банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Така позиція наведена у постанові Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачеві не повернуті, а також вимоги ч.1 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом дострокового стягнення кредитних коштів від відповідачки.
Відповідачка відзиву на позов не подала, викладені у позовній заяві обставини не спростувала. Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про своєчасне (в строк, зазначений у графіку погашення кредиту додаток № 1 до заяви-договору) погашення заявленої до стягнення заборгованості за отриманим кредитом, як і не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів наявності інших обставин, ніж ті, що були досліджені під час розгляду цієї справи по суті.
Оскільки, несплатою позивачу отриманих грошових коштів за вищевказаним договором позики відповідачка порушила умови договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. В свою чергу вказані обставини є підставою для стягнення заявленої суми заборгованості у судовому порядку.
Беручи до уваги, що відповідачкою прострочено виконання зобов`язання перед позивачем щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, що в свою чергу є підставою для стягнення з відповідача суми боргу, оскільки одностороння відмова від виконання договору не допускається, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованість за Кредитним договором № ID6133344 від 25.06.2024 року у розмірі 246 988,54 грн, з яких: сума строкової заборгованості по кредиту 88 888,80 грн, сума простроченої заборгованості по кредиту 77 777,84 грн, сума строкової заборгованості за процентами 4 925,92 грн, сума простроченої заборгованості за процентами 75 395,98 грн.
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів
Суд, ураховуючи встановлені фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, повно та всебічно дослідивши обставини справи, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, дійшов висновку про задоволення позову.
У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя має ґрунтуватись на повному з`ясуванні того, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у справі, якими доказами вони підтверджуються та чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини наголошує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", № 37801/97, пункт 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, пункт 30, від 27.09.2001). Суд також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. 
Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 Господарського процесуального кодексу України, а також висновки суду про часткове задоволення позову, судові витрати (сплачений судовий збір), понесені позивачем, покладаються на відповідача, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору у випадку подання процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», в електронній формі. 
Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд   

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Банк Альянс» до Фізичної особи – підприємця Бровчук Катерини Валеріївни про стягнення коштів– задовольнити.
Стягнути фізичної особи – підприємця Бровчук Катерини Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Альянс» (Україна, 04053, місто Київ, вулиця Січових Стрільців, будинок 50, ЄДРПОУ 14360506) суму строкової заборгованості по кредиту в розмірі 88 888,80 грн, суму простроченої заборгованості по кредиту в розмірі 77 777,84 грн, суму строкової заборгованості по процентам в розмірі 4 925,92 грн, суму простроченої заборгованості за процентами в розмірі 75 395,98 грн. та судові витрати (сплачений судовий збір) у сумі 2 963,86 грн. 
Видати наказ після набрання рішення законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. 
Повне рішення складено "12" травня 2026 р. 

Суддя		В.С. Юрченко