Номер провадження: 22-ц/813/3257/26 
Справа № 493/1926/25
Головуючий у першій інстанції Волошин І. С.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого  Сегеди С.М.,
суддів:  Громіка Р.Д.,
Комлевої О.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи,  апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Рузанна Робертівна, на рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 листопада 2025 року, повний текст якого складено 27 листопада 2025 року та ухваленого під головуванням судді Волошина І.С., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

встановив:

27.10.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 23.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1279-5096, який підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором «А7910».
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 12000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка – 3,00% в день.
Також Додатковою угодою №1 від 29.10.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096 від 23.10.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 400,00 грн.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, у позичальника станом на 19.09.2025 року виникла заборгованість у розмірі 129 276,14 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 14 372,00 грн. та прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 114 904,14 грн.
Разом з тим, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», та просив стягнути заборгованість у загальному розмірі 61 110,50 грн., з яких 14 372,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 46 738,50 грн. – заборгованість за відсотками. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив задовольнити його вимоги.

Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2025 року ТОВ«УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за Кредитним договором № 1279-5096 від 23.10.2023 року в сумі 61 110,50 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом – 14 372,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 46 738,50 грн., а також судовий збір в сумі 2 422,40 грн., а всього – 63 532,90 грн. (а.с.67-75). 

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Тисячник Р.Р. ставить питання про скасування рішення Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2025 року, ухвалення нового судового рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.82-87).

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить оскаржуване рішення залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення, посилаючись на її необґрунтованість (а.с.104-117).

У відповідності до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється 23.04.2026 року в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, у зв`язку з чим судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч.ч. 4, 6 ст. 19, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274 ЦПК України).

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). 
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
У зв`язку з перебуванням судді Комлевої О.С. на лікарняному та у відпустці, а також враховуючи недостатню кількість суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 8), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду даної справи в строки, передбачені національним законодавством, датою ухвалення цього судового рішення є 23.04.2026 року.

Колегія суддів зазначає, що провадження по даній справі було відкрито ухвалами Одеського апеляційного суду від 05.01.2026 року (а.с.99-100), згідно якої розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи, копію ухвали останні отримали належним чином, що передбачено ст. 130 ЦПК України. Колегія суддів також зазначає, що учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття апеляційного провадження та про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, та без повідомлення учасників справи (а.с.101-102).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі та стягуючи відсотки у розмірі 46 738,50 грн., суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні договірні зобов`язання та згідно договору відповідач мав сплатити відсотки за користування кредитними коштами у визначеному розмірі. Проте, внаслідок неналежного виконання умов договору, у позичальника виникла заборгованість, у тому числі за відсотками у розмірі 46 738,50 грн. (а.с.67-75). 
Однак, колегія суддів не в повному обсязі погоджується з висновком суду першої інстанції в частині стягнення відсотків за користування кредитом у вказаному розмірі, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1279-5096.
Відповідно до умов кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 12000,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 15 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка – 3,00% в день (а.с.9-15).
Одночасно з договором відповідач підписав Правила відкриття кредитної лінії та Паспорт споживчого кредиту, де зазначена інформація про контактні дані кредитодавця, про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, про орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, про порядок повернення кредиту, про додаткову інформацію та про інші важливі правові аспекти.
Також в Паспорті зазначено, що відповідач підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Підтверджує отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.
ОСОБА_1 ознайомлений з графіком платежів за укладеним договором, про що свідчить таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1279-5096, яка підписана відповідачем .
Також Додатковою угодою №1 від 29.10.2023 року до договору про відкриття кредитної лінії №1279-5096 від 23.10.2023 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 2 400,00 грн. (а.с.28-29-зворот).
Договір від 23.10.2023 року, паспорт споживчого кредиту від 23.10.2023 року, Правила відкриття кредитної лінії, таблиця обчислення вартості кредиту та додаткова угода № 1 від 29.10.2023 року були підписані позичальником одноразовими ідентифікаторами А7910 та А8530.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» (далі – Закон) на законодавчому рівні було встановлено порядок укладення договорів в мережі Інтернет спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною (ч. 3 ст. 11 Закону).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 3 Закону). 
Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розмішені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним (ч. 5 ст. 11 Закону). 
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом: заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону).
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

На виконання зазначених вимог, позичальнику було надано одноразові ідентифікатори НОМЕР_1 та НОМЕР_2 для підписання кредитного договору № 1279-5096 від 23.10.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів (ідентифікатор А7910) та для підписання додаткової угоди до договору про відкриття кредитної лінії № 1279-5096 (ідентифікатор А8530). 
Відповідно до вищенаведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року у справі № 127/33842/19.

Отже, позичальник, здійснивши дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, ОСОБА_1 отримав кредитні кошти у розмірі 12 000,00 грн. та 2 400,00 грн. на картку НОМЕР_3 , зазначену особисто позичальником при оформленні кредитного договору (розділ 12 договору) (а.с.15). 
Перерахування кредитних коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується квитанціями від 23.10.2023 року та від 29.10.2023 року (а.с.15-16-зворот).

Отже, виходячи з вищенаведених положень законодавства та встановлених обставин справи, підтверджено укладання ОСОБА_1 кредитного договору, який підписаний електронним підписом, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора та без здійснення входу позичальника на веб-сайт за допомогою логіна і пароля особистого кабінету на офіційному сайті первісного кредитора.

З врахуванням викладеного, посилання заявника апеляційної скарги на те, що позивачем не було доведено факту укладання між сторонами кредитного договору та отримання кредитних коштів, є безпідставними.

Однак, згідно розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитом станом на 19.09.2025 року становить: заборгованість у розмірі 61 110,50 грн., з яких 14 372,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 46 738,50 грн. – заборгованість за відсотками (а.с.31-39). 
Тобто, заборгованість за відсотками більш ніж в три рази перевищує заборгованість за тілом кредиту.
У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що згідно ч.ч.1-2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.
Таким чином, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відсотків річних за користування кредитними коштами, оскільки вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних за користування кредитними коштами.
Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року, справа № 902/417/18.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення відсотків за користування кредитними коштами, та враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, апеляційний суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем до стягнення розмір відсотків за користування кредитними коштами до розміру основного боргу та стягнути з відповідача на користь позивача відсотки у розмірі 14 372,00 грн. 
Інше не відповідало б принципам справедливості, розумності і пропорційності.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги частково надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позовних вимог, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Балтського районного суду Одеської області від 27.11.2025 року – зміні, з ухваленням постанови про часткове задоволення позовних вимог та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28 744, 00 грн., з яких: 14 372,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 14 372,00 грн.– заборгованість за відсотками.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на те, позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню, на 47,04%, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі1 139,50 грн.
Крім того, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, на 52,96%, з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 924,57 грн.

Виходячи із принципу взаємозаліку заборгованості судового збору, колегія суддів вважає за необхідне стягнути зТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 785,07 грн. (1924,57 грн. – 1139,5 грн.).

Також зважаючи на те, що зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п. 4 ч.1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
ухвалив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Тисячник Рузанна Робертівна, задовольнити частково.
Рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 листопада 2025 року змінити і скасувати його в частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами, а також в частині розподілення між сторонами судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, заборгованість за відсотками в розмірі 14 372,00 грн.

В іншій частині рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 листопада 2025 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38548598, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , судовий збір у загальному розмірі 785,07 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень 07 копійок). 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда 

Р.Д. Громік

О.С. Комлева