Справа №295/7033/26
Категорія 21
1-кп/295/930/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
у складі: 
головуючого – судді ОСОБА_1 
розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 12026065600000128 від 01.04.2026 про обвинувачення
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Малин, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - 
за ст. 125 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :
31 березня 2026 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_2 разом із власною дружиною ОСОБА_3 перебував на вулиці поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у нього з останньою, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт. 
В ході даного конфлікту у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_3 .
Реалізуючи свій протиправний умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, ОСОБА_2 , ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, будучи незадоволеним поведінкою дружини, з метою викликати у неї відчуття страху, тривоги, маючи фізичну перевагу, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, схопив двома руками за плечі ОСОБА_3 та міцно, з прикладанням сили, стиснув їх пальцями рук, після чого припинив свої протиправні дії. 
Вказаними діями ОСОБА_2 умисно заподіяв своїй дружині ОСОБА_3 , тілесні ушкодження у вигляді синців на передній та внутрішній поверхні обох плечей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, які виразились в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 125 ч.1 КК України.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому міститься клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви   ОСОБА_2 про визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, з участю захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_3 подала заяву про згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлена з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
З огляду на позицію обвинуваченого ОСОБА_2 , потерпілої, прокурора, враховуючи положення ст.ст. 381-382 КПК України, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутністю учасників судового провадження.
Відповідно до частини 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими, не оспорюються учасниками судового провадження та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ст. 125 ч.1 КК України, які виразились в умисномузаподіянні легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання – ст. 65 КК України, суд враховує, що вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення за ст. 125 ч. 1 КК України, згідно до ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, відсутня шкода (матеріальна) спричинена вказаним кримінальним правопорушенням, особу винного, а також сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 ч.1 п.6-1 КК України є вчинене відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.
При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліках в спеціалізованих медичних закладах не перебуває, офіційно непрацюючого.
З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у межах санкції статті, у вигляді громадських робіт.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 381-381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за цим законом у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження: прокурору, потерпілій, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1