ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/5469/25
Провадження № 22-ц/820/897/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року в складі судді Заворотної О.Л. 

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:
У лютому 2025 року ТОВ «Дел Пост», звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказував, що між ТОВ «Дел Пост» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди транспортного засобу від 30.06.2023 року № 30/06-23, відповідно до якого ТОВ «Дел Пост» прийняв в тимчасове строкове платне користування транспортний засіб марки RENAULT MASTER, 2015 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , зі сплатою орендної плати 30000 грн. щомісячно.
27.09.2024 року в м. Хмельницький сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу CHERRY д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого орендований транспортний засіб отримав механічні пошкодження. 
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.10.2024 року (справа № 686/27089/24) ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу. 
Внаслідок механічних пошкоджень транспортний засіб RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 потребував ремонту, ремонті роботи проводилися з 27.09.2024 року по 27.11.2024 року, і в цей період позивачем не експлуатувався, проте оренда плата за користування транспортним засобом позивачем сплачувалася відповідно до умов договору оренди.
У зв`язку з цим позивач на підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України просив стягнути з відповідачки збитки, завдані сплатою орендної плати за період ремонту пошкодженого нею орендованого транспортного засобу з 27.09.2024 року по 27.12.2024 року і неможливістю використання під час ремонту.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост» до ОСОБА_1 про стягнення збитків відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Дел Пост» просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити позов. На думку товариства, суд першої інстанції помилково застосував «вузьке» тлумачення збитків, що прямо суперечить висновкам Верховного Суду щодо застосування ст.22 ЦК України. Вважає такий висновок суду помилковим, що не відповідає нормам ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України. Сплачена позивачем орендна плата за період перебування автомобіля у ремонті після ДТП згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є реальними збитками позивача. До спричиненого по вині відповідачки ДТП позивач сплачував орендну плату і користувався автомобілем. Через протиправні дії відповідачки користування орендованим автомобілем стало неможливим, але обов`язок платити орендну плату за договором зберігався, ці кошти є чистим майновим збитком позивача, що не враховано судом. Також висновок суду не відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 125/1216/20 від 14.06.2023 року, якою підтверджено обов`язок винуватця ДТП відшкодувати потерпілій стороні збитки, в тому числі й понесені за договором найму (оренди) транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає правильним висновок суду, що орендна плата - це не збитки, а витрати орендаря за користування майном і є договірним платежем, який він має сплачувати згідно умов договору.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Так, встановлено, що ТОВ «Дел Пост» та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди транспортного засобу від 30.06.2023 року № 30/06-23, відповідно до якого ТОВ «Дел Пост» прийняв в тимчасове строкове платне користування транспортний засіб марки RENAULT MASTER, 2015 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, VIN-код НОМЕР_2 , тип кузова ВВ, зі сплатою орендної плати в розмірі 30 тис.грн. щомісячно.
27.09.2024 року в м. Хмельницький сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 та транспортного засобу CHERRY д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого орендований транспортний засіб отримав механічні пошкодження.
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 10.10.2024 року в справі № 6876/27089/24 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.
З 27.09.2024 року по 27.11.2024 року транспортний засіб RENAULT MASTER д.н.з. НОМЕР_1 перебував на ремонті, що підтверджується актами приймання-передачі транспортного засобу, складеними між ТОВ «Дел Пост» та ФОП ОСОБА_3 .
Згідно з платіжними інструкціями від № 1713 від 05.11.2024 року, № 1983 від 14.11.2023 року за жовтень-листопад 2024 року ТОВ «Дел Пост» сплатило ФОП ОСОБА_2 орендну плату в розмірі 60000 грн.
Відповідно до договору оренди транспортного засобу від 30.06.2023 року № 30/06-23, укладеного між ТОВ «Дел Пост» та ФОП ОСОБА_2 , орендна плата сплачується орендарем в незалежності від результатів господарської діяльності орендаря, також сторонами погоджено, що орендна плата сплачується орендарем і у випадку, якщо під час дії договору транспортний засіб перебуває в ремонті, сервісному обслуговуванні тощо (п. 3.4 договору).
ФОП ОСОБА_2 22.11.2024 року отримав страхове відшкодування згідно страхового акту № TsV/24/6859 в розмірі 60000 грн.
Наведені обставини підтверджується матеріалами справи.
Відмовляючи в позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявлені позивачем до стягнення кошти не є збитками відповідно до ст. 22 ЦК України, оскільки сплачена орендна плата - це витрати орендаря за користування майном, договірний платіж, тоді як збитками є витрати, яких сторона зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також неодержані доходи (упущена вигода).

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду є безпідставними.
Так, згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч.ч. 1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, орендна плата орендаря не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки орендна плата це витрати орендаря за користування майном - платіж, що випливає з договірних відносин. До збитків в розумінні статті 22 ЦК України можуть відноситися лише витрати, яких сторона зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Суд першої інстанції правильно констатував, що орендна плата згідно умов договору оренди підлягає сплаті незалежно від результату господарської діяльності орендаря, і у випадку, якщо під час дії договору, транспортний засіб перебуває в ремонті, сервісному обслуговуванні, тому відсутні підстави для визначення сплачених позивачем орендних платежів за договором в розмірі 60000 грн. саме як збитків орендаря.
Посилання апелянта на незастосування судом першої інстанції висновків, викладених у постанові Великої палати Верховного суду від 14.06.2023 року у справі №125/1216/20, апеляційний суд до уваги не бере, оскільки обставини справи не є аналогічними цій справі.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дел Пост» залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 01 травня 2026 року.

Судді      Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк