СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/1185/26
пр. № 2-др/759/92/26
06 травня 2026 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,
секретаря судового засідання Косінської І.В.,
розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_4 та заяву представника відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про вирішення питань розподілу судових витрат по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в квартирі та стягнення компенсації її вартості,
ВСТАНОВИВ:
у провадженні суду перебувала зазначена справа.
21.04.2026 рішенням Святошинського районного суду м. Києва позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в квартирі та стягнення компенсації її вартості задоволено частково. Припинено право ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право приватної власності на 1/4 частку у квартирі АДРЕСА_1 додатково до її частки у розмірі 3/4 цієї квартири. Стягнуто з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію вартості 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 в розмірі 329400 (триста двадцять дев`ять тисяч чотириста) грн 00 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
21.04.2026 у судовому засіданні представник відповідача просила стягнути витрати на правову допомогу, зазначивши, що докази будуть подані до суду протягом 5 днів. 23.05.2026 до суду надійшло клопотання про подання доказів на підтвердження витрат на правову допомогу, в якому просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25700 грн 00 коп.
06.05.2026 представником позивача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4302 грн 36 коп. та витратами на професійну правничу допомогу у розмірі 12510 грн 00 коп. 
06.05.2026 від представника позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить у клопотанні відмовити повністю, оскільки відповідачка фактично визнала позов у частині немайнових вимог. Спір зводився лише до визначення розміру компенсації. Виникнення спору зумовлено поведінкою відповідачки. Перевага відповідачки у доказуванні виникла через її фактичне володіння майном. Заявлені витрати є необґрунтованими та неспівмірними.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, 06.05.2026 подала заяву про розгляд справи без її участі, підтримала клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, а також підтримала заперечення на клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, просила відмовити відповідачу у задоволенні клопотання.
Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до частин 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Суд, вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи судом не ухвалено рішення в частині витрат понесених судових витратта витрат на правничу допомогу.
Згідно з ч 3 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 за № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 142 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Із запровадженням з 15.12.2017 змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
Відповідно до п.п. 1, 2, 4, 5, 6, 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Зі змісту ст.ст. 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 12510 грн 00 коп., представником позивача до суду надані: ??копія квитанції №W199455639 від 30.10.2025; ??копія рахунку-фактури №011 від 28.10.2025, а також квитанція про сплату судового збору у розмірі 4126 грн 96 коп. 
В обґрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи у розмірі 25700 грн 00 коп., представником відповідача до суду надані: копія договору про надання правової допомоги ОСОБА_3 від 27.01.2026; розрахунок гонорару виконаних робіт від 22.04.2026 до договору про надання правової допомоги від 27.01.2026; копія квитанції № 445247 від 03.03.2026 про оплату вартості правововї допомоги на суму 7200 грн 00 коп.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК).
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Отже, враховуючи дослідженні матеріали справи в їх сукупності та співставленні, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем було сплачено судовий збір із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3441 грн 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12510 грн 00 коп.
Враховуючи співмірність складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з вимог розумності, справедливості та пропорційності, відповідно до ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 2 ст. 142 ЦПК України, а також враховуючи заперечення позивача, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги на користь відповідача у розмірі 4253 грн 35 коп., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 4, 5, 76-81, 135, 137, 141,263-265, 270, 293, 315-317, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
заяву представника позивача ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в квартирі та стягнення компенсації її вартості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна) грн 88 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12510 (дванадцять тисяч п`ятсот десять) грн 00 коп.
Заяву представника відповідача Левчишиної Олени Валентинівни про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності на частку в квартирі та стягнення компенсації її вартості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 4253 (чотири тисячі двісті п`ятдесят три) грн 35 коп.
У решті задоволення вимог заяв відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 20.05.2026.