Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків 
30 червня 2026 року № 520/6596/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (84333, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Краматорськ, вул. В`ячеслава Чорновола, 21, код ЄДРПОУ 39969443) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо затримки в проведенні розрахунку і виплати грошової компенсації за дні невикористаних відпусток та ссреднього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
- зобов`язати Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону (код ЄДРПОУ 39969443) нарахувати середній заробіток за час затримки розрахунку грошової компенсації за 10 днів невикористаних відпусток з урахуванням винагороди за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду та з урахуванням середньоденної заробітної плати (грошового забезпечення) у розмірі 1431,26 грн. на день звільнення з військової служби: за період з 28 січня 2020 року по 19 липня 2022 року та за період з 20 липня 2022 року по 12 березня 2026 року, обмежений б місяцями і стягнути зазначену суму на мою користь. 
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідачем при здійсненні остаточного розрахунку з позивачем, не було нараховано середній заробіток за час затримки розрахунку грошової компенсації за дні невикористаних відпусток. 
На тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Супрун Ю.О., у щорічній відпустці. 
Крім того, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, місто Харків у період з 24.02.2022 по 15.09.2022 належало до території активних бойових дій, а з 15.09.2022 по теперішній час є територією можливих бойових дій. 
В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, розгляд справи було відтерміновано. 
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі. 
Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.
Дослідивши доводи позову, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратури України з липня 2009 року по січень 2020 року, за останнім місцем служби з 22.10.2018 по 28.01.2020 на посаді прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону в складі Військової прокуратури об`єднаних сил та перебував у статусі військовослужбовця відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» по день звільнення.
Наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил № 67к від 22.01.2020 позивача звільнено з посади прокурора військової прокуратури Луганського гарнізону та органів прокуратури з 28.01.2020 та виключено зі списків особового складу військової прокуратури
Оскільки в день звільнення (28.01.2020) з ОСОБА_1 , на його переконання, не було проведено розрахунку у повному обсязі, він звернувся за захистом порушених прав до суду з відповідним позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2024, залишеного без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025 у справі №520/12759/24, позов задоволено. Визнано протиправними дії Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо неврахування в грошовій компенсації за дні невикористаних відпусток належного розміру грошового забезпечення за останні 12 місяців служби, що передували звільненню. Стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону суму в розмірі 17746 грн. 94 коп. у якості грошової компенсації за дні невикористаних відпусток (з урахуванням розміру грошового забезпечення за останні 12 місяців служби в сумі 432418,69 грн. відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі №520/7956/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток. Стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 29.01.2020 до 21.03.2025 у сумі 320 541,77 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі №520/19016/25, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації за 10 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2019 (5 днів) та 2020 (5 днів). Зобов`язано Спеціалізовану прокуратуру у сфері оборони Східного регіону нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 10 днів невикористаної щорічної основної відпустки за 2019 (5 днів) та 2020 (5 днів).
На виконання вищезазначеного рішення суду відповідачем 13.03.2026 здійснено перерахунок та сплачено ОСОБА_1 недораховані кошти у сумі 11 267,30 грн., що підтверджується листом від 13.03.2026 №14-77вих-26, платіжними інструкціями від 11.03.2026 № 229, № 230, № 231, № 232, № 233 та розрахунком ВП №80395883.
Відтак, оскільки відповідачем не було дотримано строків в проведенні належних розрахунків при звільненні, позивач звернувся до суду з позовом.
Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне. 
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Частиною 2 ст. 116 КЗпП України визначено, що в разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 117 КЗпП України визначено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.
Частиною 1 ст. 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно з ч. 2 ст. 117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 № 2352-ІХ положення статті 117 КЗпП України викладено в такій редакції:
«У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті».
Закон України №2352-ІХ та відповідно і нова редакція статті 117 КЗпП України набрали чинності з 19.07.2022.
Тож у випадку встановлення порушення роботодавцем вищевказаних норм та наявності для застосування до останнього наслідків, передбачених статтею 117 КЗпП України, належним способом захисту порушених прав працівника буде стягнення з такого роботодавця суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Як встановлено з матеріалів справи, позивача звільнено з органів прокуратури 28.01.2020, а виплату належних йому при звільненні сум грошового забезпечення проведено зокрема, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі №520/19016/25 - 13.03.2026.
Отже, у зв`язку із звільненням позивача з органів прокуратури, у роботодавця залишилось зобов`язання виплатити на користь працівника середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні (припиненні правовідносини публічної служби).
Натомість, судом встановлено, що питання невиплати відповідачем середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток вже було предметом судового розгляду в межах іншої справи.
Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі №520/7956/25, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2025, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток. Стягнуто зі Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток за період з 29.01.2020 до 21.03.2025 у сумі 320 541,77 грн.
Таким чином, у зв`язку з несвоєчасним проведенням розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 по справі №520/7956/25 на відповідача покладено обов`язок щодо нарахування та виплати позивачу середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні за періоди за період з 29.01.2020 до 18.07.2022 та за період з 19.07.2022 до 18.01.2023 (із застосуванням статті 117 КЗпП України в редакції Закону № 2352-IX, яка обмежує виплату середнього заробітку 6 місяцями), який включає у себе період, що є предметом спору у цій справі, в тому числі шестимісячний період, що передбачений чинною редакцією статті 117 КЗпП України.
При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на висновки Великої палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2025 у справі №489/6074/23, в якому серед іншого зазначено:
« 105. Обмеження періоду нарахування відшкодування за затримку розрахунку при звільненні шістьма місяцями, запроваджене до статті 117 КЗпП України Законом № 2352-IX, установлює максимальну межу відповідальності роботодавця. Ця законодавча межа не нівелює фундаментальних принципів розумності, справедливості та пропорційності, а також не змінює компенсаційного характеру відповідної виплати.
106. Розглядаючи спори про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні після 19 липня 2022 року, необхідно брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи. При здійсненні такої оцінки необхідно керуватися критеріями, встановленими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (зокрема, враховувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо) для забезпечення справедливого балансу інтересів сторін трудових правовідносин. Розмір відшкодування суд може зменшити незалежно від ступеня задоволення позовних вимог про стягнення належних звільненому працівникові сум. Однак загальний період нарахування компенсації не може перевищувати шести місяців.».
Відтак, право позивача на отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні було захищене в судовому порядку в межах справи № 520/7956/25 шляхом множення розміру середньоденної заробітної плати позивача на кількість днів затримки розрахунку при звільненні.
Крім того, суд зазначає, що стаття 117 КЗпП України не передбачає виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні окремо по кожній із виплат, які належать працівнику на день звільнення. Право на звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні виникає у разі фактичного розрахунку щодо всіх виплат, які нараховані, або щодо яких існує спір про їх розмір.
Звернувшись до суду вперше з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні грошової компенсації за дні невикористаних відпусток, позивач реалізував надане йому право притягти відповідача до відповідальності на підставі ст. 117 КЗпП України, а питання нарахування середнього заробітку за період, що є предметом розгляду у цій справі, вже було вирішено в судовому порядку в межах справи №520/7956/25.
Таким чином, враховуючи, що відшкодування за час затримки розрахунку при звільненні у справі № 520/7956/25 відбулося з врахуванням обмеження періоду стягнення шістьма місяцями, запроваджене статтею 117 КЗпП України у редакції Закону № 2352-ІХ, що становить 184 календарних дні (з 19.07.2022 по 19.01.2023) та із застосуванням принципу співмірності, суд не вбачає підстав для повторного стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
На переконання суду, у зв`язку із наявністю нового факту затримки розрахунку у позивача не виникає право на повторне стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за аналогічні шість місяців, оскільки такий підхід до обрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, знівелює трактування статі 117 КЗпП України.
Тому, повторне стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку виплати всіх сум при звільненні на підставі статті 117 КЗпП України призведе до застосування до відповідача подвійної відповідальності за одне і теж порушення, що є неприпустимим.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, аналізуючи наведені норми права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову. 
При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору. 
Розподіл судових витрат здійснюється в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В: 
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (84333, Донецька обл., Краматорський р-н, м. Краматорськ, вул. В`ячеслава Чорновола, 21, код ЄДРПОУ 39969443) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення виготовлено та підписано – 30.06.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці та з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Супрун Ю.О.