Справа № 761/35904/25
Провадження № 2/761/3941/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

18 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,
секретаря судового засідання - Лазуренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання недійсним договору позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27.11.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77913162.
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Вказує, що в договорі позики не дається точне визначення при яких саме умовах застосовується дія п. 4, 16 та 17. При видачі певної суми кредиту чи у разі прострочення кредитних зобов`язань. Крім того, пункти кредитного договору, які встановлюють право відповідача стягувати з ОСОБА_1 відсотки та пеню навіть після спливу строку кредитування є незаконним оскільки це покладає на позичальника обов`язок сплатити суму значно більшу ніж він розраховував повернути. Фактично при виданому позивачу кредиту в розмірі 11 386 грн 00 коп., строку кредитування на 30 днів за користування кредитом встановлена плата у вигляді відсотків складає 2 379 грн. 10 коп. в грошовому виразі та 0,6965% у відсотковому виразі (Відсотки = 11 386 х 0,6965% х 30 = 2 379,10 грн).
Тобто, в таблиці п. 2.3. Договору позики була відображена орієнтовна загальна вартість позики, якщо до даної позики будуть застосовані умови по зниженій процентній ставці.
Такий самий грошовий вираз був застосований у додатку №1 до договору позики. Таким чином, первісний Кредитор відобразив найліпші для ОСОБА_1 умови не зазначивши в грошовому еквіваленті суми, які мав би сплатити ОСОБА_1 при інших умовах. Цими діями первісний Кредитор фактично ввів ОСОБА_1 в оману не зазначивши детальні умови кредитування. В свою чергу, при базовій процентній ставці, яка складає 1,99% ОСОБА_1 вже мав би сплатити не 13 765 грн 10 коп, а 18 183 грн 44 коп. В такому випадку сума процентів вже складає не 2 379 грн 10 коп., а 6 797 грн 44 коп. (Відсотки = 11 386 Х 1,99 Х 30 = 6 797 грн 44 коп.). 
Проте, наявність в договорі позики п. 4, 16 та 17 за якими проценти та пеня нараховуються поза строками кредитування робить суму боргу непередбачуваною.
Вже станом на 19.02.2025 згідно витягу з реєстру боржників №11 який надавався до договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 ОСОБА_1 мав борг в розмірі 31 551 грн. 74 коп.
Дана сума значно перевищує загальну суму кредиту видану ОСОБА_1 .
Отже, на думку позивача, існують всі правові підстави вважати несправедливими положення п. 4, 16 та 17 договору позики.
Просить суд: 
визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 4 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що проценти за даним договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики;
визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 16 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень встановлених ЗУ «Про споживче кредитування»;
визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 17 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування.
25 вересня 2025 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.
Ухвалою суду від 29.09.2025 справу прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою суду від 02.10.2025 замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, до суду подано заяву про розгляд справи без його участі. Просить позов задовольнити та проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Про причину неявки суд до відома не поставив.
Крім того, відповідач викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до ч. 3, 5, 8, 11 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду № 14-507 цс 18 від 12 грудня 2018 року.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення сторін про час розгляду справи належним.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.
Відповідно положень до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке вона може здійснити шляхом звернення до суду у визначеному ЦПК України порядку (ст. 4 ЦПК України) і що також гарантовано ст. 124 Конституції України.
27.11.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №77913162.
14.06.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно приписів ч. 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.
Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї із сторін правочину.
Згідно з статтями 11, 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». До договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Як вбачається з п. 2 договору позики 27.11.2021 ОСОБА_1 . Первісним кредитором був наданий кредит в розмірі 11 386 (одинадцять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 00 коп. Позика надавалась строком на 30 (тридцять) днів під 1,99 відсотків.
У підпункті 2.3. п. 2 договору позики розмір зниженої процентної ставки/день складає 0,6965%, а процентна ставка за понадстрокове користування за день складає 2,70%. При цьому, орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 906,08%.
Таким чином, згідно з наведеної в підпункті 2.3. п. 2 договору позики, в таблиці орієнтовна загальна вартість позики у гривнях складає 13 765 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 10 коп.
Крім того, згідно п. 4 договору позики, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики.
Відповідно до п. 16 договору позики, якщо сума позики зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позики понад встановлений договором строк, позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному в п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування».
Приписи п. 17 договору позики зазначають, що якщо сума позики зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлене договором строк, може нараховуватись процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування.
Відповідно до пункту п`ятого частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.
Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від: 06 березня 2018 року в справі № 487/7824/15-ц, від 28 березня 2018 року справі № 761/7956/16-ц.
Положення пунктів 4, 16 та 17 договору позики про те, що проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики, а у разі перевищення суми позики більше розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк, позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі, визначеному в п.2 договору позики є недійсним.
Те саме стосується п. 17 договору позики, за яким кредитор може нараховувати відсотки понад встановлений договором строк за кожен день понадстрокового користування кредиту, якщо розмір кредиту перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати.
Такі положення договору не відповідають передбаченим у пункті шість статті 3, частині третій статті 509, ч. 2 ст. 625, частинах першій, другій статті 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як відсотки та комісію від простроченої суми зобов`язання (ч. 2 ст. 625 ЦК України) спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
При цьому, в договорі позики не дається точне визначення при яких саме умовах застосовується дія п. 4, 16 та 17 при видачі певної суми кредиту чи у разі прострочення кредитних зобов`язань.
Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів», в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції, встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється.
Нечесна підприємницька практика включає: 1) вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.
Підприємницька практика вважається такою, що вводить в оману, якщо вона спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на якій в іншому випадку він не погодився б шляхом надання йому неправдивої чи неповної інформації або ненадання інформації про послугу.
В ст. 625 ЦК України встановлена відповідальність за порушення грошового зобов`язання.
Так, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
Враховуючи, що фактично при виданому Позивачу кредиту в розмірі 11 386 грн 00 коп., строку кредитування на 30 днів за користування кредитом встановлена плата у вигляді відсотків складає 2 379 грн. 10 коп. в грошовому виразі та 0,6965% у відсотковому виразі (Відсотки = 11 386 х 0,6965% х 30 = 2 379,10 грн).
Тобто, в таблиці п. 2.3. договору позики була відображена орієнтовна загальна вартість позики, якщо до даної позики будуть застосовані умови по зниженій процентній ставці.
Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, у зв`язку з недодержанням в момент вчинення правочину вимог, які встановлені в п. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме зазначення в п. 4, 16 та 17 договору позики, що у разі користування понад встановлений договором строк нараховується пеня та відсотки на залишок боргу, а тому існують підстави визнати недійсними вказані окремі частини правочину щодо несправедливих умов договору про встановлення вимоги про сплату споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором.
Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини першої ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 6-13, 82, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про визнання недійсним договору позики - задовольнити.
Визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 4 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що проценти за даним договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики.
Визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 16 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 Договору, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк позикодавець має право нараховувати пеню в розмірі визначеному п. 2 договору за кожен день такого користування з урахуванням обмежень встановлених ЗУ «Про споживче кредитування».
Визнати недійсним окрему частину правочину у вигляді п. 17 договору позики №77913162 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 про те, що якщо сума позики, зазначена в п.п. 2.1. п. 2 договору, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924, місцезнаходження за адресою: м. Київ, площа Арсенальна, буд. 1-Б) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Повний текст рішення складено 24.02.2026.

Суддя Андрій АНОХІН