Справа № 932/64/26 
Провадження № 3/932/1108/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши матеріал про адміністративне правопорушення, що надійшов з УПП в Дніпропетровській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно зі ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, за ч.2 ст.130 КУпАП, -
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №536319 від 10.12.2026 року, ОСОБА_1 10.12.2025 року о 01:30 год. у м. Дніпро, по вул. Королеви Єлизавети ІІ, керував ТЗ «Nissan Interstar», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, у зв`язку з тим, що суть правопорушення, яке йому інкримінується, не відповідає фабулі ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки не зазначено про повторність вчинення правопорушення і взагалі йому невідомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов такого висновку.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати обставини вчиненого адміністративного правопорушення, чи винна вказана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першої цієї статті, зокрема: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, обов`язковою кваліфікуючою ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, є повторність, тобто вчинення правопорушення повторно протягом року.
Слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№ 536319 від 10.12.2025 року відносно ОСОБА_1 , складений за ч.2 ст.130 КУпАП, проте фактичні обставини викладеного у протоколі правопорушення не відповідають диспозиції ч.2 ст. 130 КУпАП, а саме, не описана об`єктивна сторона правопорушення, зокрема не зазначена така кваліфікуюча ознака як «повторність» протягом року та не зазначено, коли саме ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, коли і яке стягнення на нього було накладено.
Також до протоколу про адміністративне правопорушення не додано постанови суду, відповідно до якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Змінювати фабулу протоколу суду заборонено, оскільки справа має розглядатися в межах висунутого обвинувачення.
Постановою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 10.03.2026 року, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 536319 від 10.12.2025 року з додатками було повернуто до відділу адміністративної практики УПП в Дніпропетровській області ДПП для дооформлення, у зв`язку з тим, що у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено про повторність протягом року вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
13.04.2026 року після дооформлення матеріал про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП, було надіслано до суду, без виконання постанови суду від 10.03.2026 року. 
Відповідно до ст. 256 КУпАП протокол є єдиним документом, у якому зазначається суть правопорушення, тобто це є фактично те обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами. Під час розгляду справи суддею у межах порушеного провадження надається правова оцінка діянню на предмет його протиправності.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Отже, виходячи з того, що дії ОСОБА_1 , які викладені у фабулі протоколу підлягають кваліфікації за ч.1 ст.130 КУпАП, а не за ч.2 ст.130 КУпАП, так як в ній не зазначена така кваліфікуюча ознака як «повторність» протягом року, а також відсутня постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд не може перекваліфікувати дії ОСОБА_1 і визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і одночасно суд позбавлений можливості визнати його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП через вищенаведені недоліки.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події, складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.
Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені вина особи має бути прирівняна до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Приймаючи до уваги те, що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу вказаного правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 9, 130, 247, 248, 251 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подана апеляційна скарга особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя