ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/11077/24 Головуючий суддя І інстанції Литвинов А. В.
Провадження № 33/818/976/26 Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2026 року м. Харків
Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Бреуса С.М. на постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, -
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, мешканець м. Харкова.
- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. 
Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.
Постановою встановлено, що ОСОБА_1 24.09.2024 року близько 01:40 год. в м. Харкові в районі буд. № 54 по вул. Сидоренківській, керуючи транспортним засобом «ФОРД», д.н. НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував зв дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не впевнився у безпеці та здійснив наїзд на транспортний засіб «Пежо», д.н. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим були заподіяні матеріальні збитки. Таким чином, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 ПДР – порушення правил руху заднім ходом, п.2.3 ПДР – порушення стеження за дорожньою обстановкою, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В своїй апеляційній скарзі захисник Бреус С.М. просив судову постанову скасувати, а провадження у справі за ст. 124 КУпАП – закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що під час руху заднім ходом ОСОБА_1 впевнився у безпеці маневру. Зіткнення сталось внаслідок непередбачуваних дій іншого учасника руху. Які водій ОСОБА_1 не міг об`єктивно передбачити. Також вказував, що водій ОСОБА_1 постійно стежив за дорожньою обстановкою, діяв в межах правил, а небезпеку було створено іншою стороною.
Поряд з цим, захисник Бреус С.М. просив поновити йому пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року, посилаючись на те, що повний текст постанови ОСОБА_1 поштовим відправленням не отримував, а в суді першої інстанції участі не приймав. Про існування постанови дізнався лише 30 січня 2026 року під час ознайомлення з матеріалами цивільної справи за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 .
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника Бреуса С.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 .

Поряд з цим, 04 травня 2026 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання захисника Бреуса С.М., в якому він просив розглянути апеляційну скаргу без участі апелянта та ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами.
Поряд з цим належить врахувати, що безпосередньо ОСОБА_1 був повідомлений про дату час та місце розгляду апеляційної скарги його захисника, про що свідчать відомості зворотного поштового повідомлення, з відомостей якого вочевидь вбачається, що ОСОБА_1 особисто отримав судову повістку.
Крім цього, 15 травня 2026 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив розглянути її без його участі, у зв`язку із службовою зайнятістю.
Враховуючи наведене, а також положення ст.ст. 268, 271 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Бреуса С.М., а також без участі потерпілого ОСОБА_2 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах цієї справи.

Дослідивши апеляційні доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п.п. 10.9, 2.3.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Зокрема, визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на докази, а саме відомості, які містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення; схемі місця ДТП; письмових поясненнях ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення (арк. 1), 24.09.2024 року водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, під час руху заднім ходом не впевнився у безпеці та здійснив наїзд на автомобіль, що стоїть.
Належить врахувати, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчать його власноручний підпис у цьому протоколі у відповідних графах.
Такі відомості свідчать про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що стосовно нього працівниками поліції 24.09.2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Належить взяти до уваги те, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, яка його складала, в порядку, передбаченому чинним законодавством, ані ОСОБА_1 , ані його захисником не оскаржувалися, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва для ініціювання проведення службової перевірки, не зверталися з позовом до суду в порядку КАС України на дії працівників поліції, а також не зверталися із відповідними заявами у порядку, передбаченому чинним КПК України до правоохоронних органів, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Тобто ОСОБА_1 не скористався своїм процесуальним правом на оскарження дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення стосовно нього.
Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг ОСОБА_1 та його захисника, а також відсутність відповідних висновків інших компетентних органів щодо незаконності дій працівників поліції під час складення ними протоколу про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в цьому протоколі відповідають дійсності, тому можуть слугувати доказами у справі.
Крім того, відповідно до письмових пояснень працівника поліції ОСОБА_2 (арк. 3), 24.09.2024 року здійснював патрулювання на службовому авто території обслуговування Основ`янського району м Харкова в складі екіпажу 2201 за адресою: вул. Сидоренкіська, 54. Приблизно о 01 год. 41 хв. було помічено авто Форд, яке рухалось в комендантську годину та під`їхавши до вказаного авто, яке зупинилось попереду, водій несподівано почав рух заднім ходом, внаслідок чого здійснив наїзд на службове авто, яке стояло позаду. Внаслідок вказаного ДТП службове авто отримало механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки.
Поряд з цим, належить врахувати, що в схемі місця ДТП (арк. 2) зафіксоване місце ДТП. Зокрема з цієї схеми вбачається, що автомобіль працівників поліції перебуває позаду автомобіля Форд яким керував ОСОБА_1 . Цю схему ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень, тобто погоджувався з місце розташування автомобілів.
В матеріалах справ міститься відеозапис події ДТП, який зафіксований на відеореєстратор, який був встановлений у службовому автомобілі працівників поліції (арк. 5-6).
З відомостей цього відеозапису вбачається, що під час дії комендантської години у м. Харкові працівники поліції під`їхали до автомобіля «Форд» та зупинились позаду нього. Відразу після зупинки автомобіля працівників поліції позаду автомобіля Форд, останній несподівано почав рух заднім ходом та здійснив наїзд на автомобіль працівників поліції. 
Оцінюючи відомості цього відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що відомості цього відеозапису об`єктивно узгоджуються з письмовими поясненнями працівника поліції, який керував службовим автомобілем.
Крім цього, відповідно до відомостей письмових пояснень ОСОБА_1 (арк. 4) вбачається, що 24.09.2024 року приблизно об 01 год. 41 хв. він виїжджав на автомобілі ФОРД на проспект Аерокосмічний, прийняв в право зупинився, включив аварійку, працівники поліції його зупинили. Його автомобіль було на передачі з вимкненим двигуном.
Відомості цих пояснень свідчать про те, що саме ОСОБА_1 24.09.2024 року об 01:41 год. керував автомобілем ФОРД.
Належить врахувати, що ані в своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 , ані в апеляційній скарзі його захисник не вказували на те, що за кермом автомобіля перебувала будь-яка інша особа.
Враховуючи такі відомості, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля ФОРД.
Крім того, оцінюючи відеозапис, який міститься в матеріалах цієї справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що службовий автомобіль працівників поліції під`їхав до автомобіля ФОРД та зупинився позаду нього, тобто перебував у нерухомому стані. Саме у цей момент автомобіль ФОРД під керуванням ОСОБА_1 почав рух заднім ходом та здійснив наїзд на службовий автомобіль працівників поліції.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. 
Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, порушення правил руху ТЗ заднім ходом.
Відповідно до вимог п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.п. 10.9, 2.3 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ст. 124 КУпАП до відповідальності, а тому посилання на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними. 
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника Бреуса С.М. про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року задовольнити, поновивши йому цей строк.
Апеляційну скаргу захисника Бреуса С.М. - залишити без задоволення.
Постанову судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя       С.К. Шабельніков