08.06.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  	копія	
  	Справа № 401/3786/25  Провадження № 2/401/487/26	

01 червня 2026 року м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Мельничика Ю.С., 
за участю: секретаря судових засідань Рудської В.А.,
сторони: представник позивача Келеберда В.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух) справи: 
У листопаді 2025 року позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5659,93 грн. 
Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 04 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Аргументи позивача, ОКВП «Дніпро-Кіровоград»:
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Обласним комунальним виробничим підприємством «Дніпро-Кіровоград» у відповідності з відкритим особовим рахунком № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , який користується послугами за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з укладеним договором від 27.09.2016 та заявою приєднання від 02.12.2022 згідно з частиною 5 статті 13 та частиною 7 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» з 10.03.2022 року індивідуальний договір приєднання, вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на вебсайті ОКВП «Дніпро-Кіровоград» власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги, надавались послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення. ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх мереж, повідомив власників (співвласників) будівлі за адресою АДРЕСА_2 про намір встановлення вузла комерційного обліку на офіційному сайті підприємства 10 лютого 2020 року. Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315. Розподіл загального обсягу спожитої послуги водопостачання між споживачами у багатоквартирному будинку щомісячно визначається відповідно до Методики. За адресою АДРЕСА_2 комерційний засіб обліку встановлений 15.07.2022, тому починаючи з серпня 2022 року нарахування здійснюються з урахуванням показників вузла комерційного обліку, встановленого на будинку
Проте відповідач, в порушення вказаних норм, належним чином послуги не оплачує, що призвело до утворення боргу в сумі 4888,58 грн. за період з 01.03.2022 року по 01.11.2025 року. Крім цього відповідачу нараховані втрати від інфляції у сумі 594,44 грн. та 3% річних у сумі 179,91 грн.
У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідно до довідки про нарахування плати та розмір платежів за особовим рахунком НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , пояснень у відзиві відповідача ОСОБА_1 , відповідач користувався послугами, частково сплачував за них, тому вчинив конклюдентні дії та прийняв оферту договору приєднання. Відповідач не вчиняв дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Договір від 27.09.2016 року про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення припинив дію 10.03.2022 року. Відповідач подав заяву приєднання до індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення 02.12.2022 року. Таким чином, відповідачу з 10.03.2022 року послуги надаються відповідно до умов індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Розподіл обсягів спожитої води між мешканцями проводиться на підставі Методики №315, що передбачає розподіл різниці між загальнобудинковим лічильником та сумою квартирних приладів обліку, а показання комерційного засобу обліку є обов?язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї. На заперечення відповідача щодо пропуску позовної давності представник позивача вказує, що її перебіг був продовжений та зупинений згідно з нормами законодавства на час дії карантину та воєнного стану.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач надав суду письмові докази.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Аргументи відповідача, ОСОБА_1 :
Відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та подав відзив, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що у його квартирі встановлено та повірено індивідуальний засіб обліку води. Оплату він здійснював регулярно та в повному обсязі виключно за показниками свого квартирного лічильника. Нарахування позивачем додаткових обсягів вважає незаконними («віртуальними»), оскільки вони не відображають фактичного споживання води у його квартирі. Також відповідач заявив про застосування наслідків спливу позовної давності, оскільки частина нарахувань стосується періоду понад три роки до моменту подання позову (з 01.03.2022).
В судовому засіданні відповідач просив відмовити у задоволенні позову оскільки він не згоден з нарахуванням за комерційним обліком.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, з таких підстав. 

Встановлені судом обставини справи:
Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_3 . (а.с.17)
Згідно укладеного з ОКВП «Дніпро-Кіровоград» 27.09.2016 договору про надання послуг та підписаної заяви приєднання від 02.12.2022, ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються ОКВП «Дніпро-Кіровоград» (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Квартира відповідача обладнана засобом розподільного обліку (лічильником) води №036629. (а.с.9-11, 29)
ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх мереж, повідомив власників (співвласників) будівлі за адресою АДРЕСА_2 про намір встановлення вузла комерційного обліку. (а.с.12)
Згідно копії акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентний облік від 15 липня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено та прийнято на абонентсткий облік комерційний прилад обліку – лічильник №2112006432, проведено огляд і опломбування вузла комерційного обліку питної води. (а.с.13)
З довідки про нарахування плати та розмір платежів, наданої ОКВП «Дніпро-Кіровоград», по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , видно, що відповідач ОСОБА_1 користується послугами централізованого водопостачання та водовідведення та здійснює частково оплату наданих послуг, що підтверджується також наданими відповідачем квитанціями. З вказаної довідки також видно, що після встановлення у зазначеному вище будинку комерційного засобу обліку води, з серпня 2022 року, відповідачу нараховувалась плата за послуги централізованого водопостачання та водовідведення згідно показників комерційного засобу обліку та розподілялось відповідно до обсягу споживання за показниками розподільних засобів обліку згідно Методики, що підтверджується також наданим позивачем розрахунком розподілу обсягу водоспоживання мешканцями будинку АДРЕСА_4 . (а.с.6-7, 25-28, 43-47)
Станом на 01 листопада 2025 року відповідач ОСОБА_1 має перед ОКВП "Дніпро-Кіровоград" заборгованість за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2025 року в сумі 4888,58 грн. (а.с.6-7)
Крім цього, позивачем проведено розрахунок нарахування 3 % річних та індексу інфляції відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, згідно якого індекс інфляції складає 591,44 грн., 3 % річних – 179,91 грн. (а.с. 8)
У листопаді 2025 року позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення в сумі 5659,93 грн. з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних.
Відповідач ОСОБА_1 , заперечуючи проти позову, зазначив, що він здійснює оплату послуг у повному обсязі згідно показів розподільного лічильника встановленого у його квартирі, а нарахування плати згідно комерційного засобу обліку вважає неправомірним.
Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані.

Джерела права (оцінка) та висновок суду:
Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов?язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відносини з приводу надання фізичним особам послуг з постачання питної води та водовідведення регулюються ст.ст.19-23 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».
Послуги надаються споживачеві згідно з умовами договору, що укладається відповідно до типових договорів про надання послуги відповідно до статей 13 і 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
У відповідності з вимогами пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1060, якими визначено, що публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.
Типові договори про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №2690.
Індивідуальний договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем.
Фактом приєднання споживача до умов індивідуального договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку за надані послуги, факт отримання послуг.
Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.
Відповідно до викладеного вище, опублікування тексту договору на веб-сайті виконавця послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» було виконано 10 лютого 2022 року, таким чином надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється через 30 днів відповідно до індивідуального договору приєднання.
Відповідач ОСОБА_1 проживає та зареєстрований в квартирі АДРЕСА_3 , та є споживачем послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), які надаються ОКВП «Дніпро-Кіровоград». В його квартирі встановлений розподільний засіб обліку споживання води - лічильник №036629.
При цьому, надання послуг надається позивачам згідно з укладеним індивідуальним договором з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Споживач послуг зобов?язаний укласти договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом подання заяви про приєднання протягом місяця з наданням виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача.
Факт приєднання до умов індивідуального договору (акцептування договору) відповідачне заперечує, отже з 10 березня 2022 року надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення здійснюється відповідно до умов типового індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно до частини 3 статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пунктів 34, 35 Правил плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг складається з плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Згідно підпункту 5 пункту 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пункту 37 Правил та укладеного договору, споживачі повинні вносити плату за комунальні послуги (в тому числі за питну воду та водовідведення) щомісяця в порядку та строки, визначені договором.
Відповідно до положень статті 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.
Забороняється приєднання житлових і нежитлових будівель до зовнішніх інженерних мереж без оснащення таких будівель вузлами комерційного обліку відповідних комунальних послуг відповідно до вимог цього Закону. Такими вузлами обліку обладнуються усі вводи зовнішніх інженерних мереж у будівлі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 4 статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» визначено, що оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов?язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт.
Відповідно до пункту 5 Розділу ІІ Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 12.10.2018 року №270, огляд і опломбування вузла комерційного обліку проводить представник оператора зовнішніх інженерних мереж у присутності власників (співвласників) будівлі або їхнього представника, а також представника виконавця відповідної комунальної послуги (у разі якщо оператор не є таким виконавцем для споживачів у відповідній будівлі).
Огляд та опломбування вузла комерційного обліку можуть проводитися за відсутності власника (співвласників) будівлі або його (їх) представника, якщо вони були належним чином повідомлені про дату і час огляду й опломбування та якщо оператор і виконавець мають можливість безперешкодного доступу до вузла комерційного обліку.
Пунктом 10 Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік визначено, що з дати складання акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік такий вузол є прийнятим оператором зовнішніх інженерних мереж і виконавцем відповідної комунальної послуги на абонентський облік, а показання його засобів вимірювальної техніки є обов?язковими для визначення обсягів спожитої комунальної послуги та розрахунків за неї.
Таким чином, відповідач ОКВП «Дніпро-Кіровоград», як оператор зовнішніх мереж, встановив та взяв на абонентський облік 15.07.2022 комерційний засіб обліку за адресою АДРЕСА_2 , згідно вимог чинного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. 
Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі, якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загально будинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показниками вузлів розподільного обліку.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.
Різниця між показниками вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.
Розподіл послуги визначається відповідно до Х розділу Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.
Пунктами 32, 33 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 року №690, вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами.
Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.
Пунктом 13 Індивідуального договору про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначено, що обсяг спожитої у будинку послуги з централізованого водопостачання визначається як обсяг питної води, спожитої в будинку, за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315.
Отже, визначення обсягу спожитих послуг згідно показників засобу вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку та розподіл їх за Методикою розподілу: між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами, або між споживачами відповідно до обсягу споживання за показниками вузлів розподільного обліку відповідає вимогам чинного законодавства та умовам індивідуального договору.
Фактичний об?єм спожитих послуг (показники комерційного засобу обліку) вказано в довідці про нарахування плати та розмір платежів.
Перерозподіл послуг визначається розділом ХІІ Методики. Зокрема, вказаний розділ Методики містить наступні положення.
Проведення перерозподілу обсягів наданих комунальних послуг здійснюється: при уточненні показань вузлів комерційного обліку спожитої у будівлі/ будинку комунальної послуги; при уточненні показань вузлів розподільного обліку на підставі контрольного зняття їх показань або подання споживачем уточненої інформації.
Обсяг перерозподілу може мати як додатне, так і від?ємне значення, що призводить як до збільшення, так і до зменшення розподілених між окремими споживачами обсягів спожитої комунальної послуги у попередні розрахункові періоди.
Результати перерозподілу та перерахунку відображаються у розрахунковому періоді, у якому здійснено перерозподіл.
Таким чином, виконання виконавцем перерозподілу згідно Методики і відображення його результату як перерозподілу так як і перерахунку в рахунку та довідці про нарахування плати та розмір платежів відповідає вимогам чинного законодавства.
Нарахування плати за нормами споживання або виключно за розподільними засобами обліку прямо суперечить закону, якщо встановлений засіб комерційного обліку (ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).
Статтею 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» передбачено обов?язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Положеннями ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачена відповідальність за неналежне виконання договору.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, - зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов?язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов?язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов?язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред?явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (Постанова ВС від 21 вересня 2022 року у справі № 645/5557/16-ц)
Отже, вирішуючи позовні вимоги, суд враховує, що факт отримання від позивача послуг з централізованого водопостачання та водовідведення відповідачем ОСОБА_1 не заперечується та підтверджується частковою сплатою вартості вказаних послуг. Відповідач акцептував договір, фактично споживаючи послуги ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та частково сплачуючи їх.
За спожиті послуги відповідач ОСОБА_1 сплачує не у повному обсязі, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2025 року в сумі 4888,58 грн., інфляційні витрати у сумі 591,44 грн. три відсотки річних від простроченої суми становить 179,91 грн.
Згідно копії акту про прийняття вузла комерційного обліку на абонентний облік від 15.07.2022 року, за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено та прийнято на абонентний облік комерційний прилад обліку.
Судом враховується, що всі доводи відповідача зводяться до відмови від застосовування частини 1 статті 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» (щодо нарахування плати за послуги за комерційним засобом обліку).
При цьому, суд звертає увагу, що доводи відповідача ґрунтувалися безпосередньо на відсутності його обов?язку як споживача здійснювати таку оплату в цілому з моменту встановлення вузла комерційного обліку. 
З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що розподіл загального обсягу спожитої холодної води у будинку за адресою проживання відповідача здійснюється між усіма споживачами відповідно до розділу X Методики. З розрахунку заборгованості наданого позивачем видно, що відповідачу здійснювалися донарахування згідно показників комерційного засобу обліку з серпня 2022 року, тобто після його встановлення у будинку 15.07.2022.
Разом з тим, суд зазначає, що оснащення будинків вузлами комерційного обліку є обов?язковим, в силу вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", і власники (співвласники) будинку, у випадку відсутності згоди на встановлення вузла комерційного обліку, зобов?язані самостійно обладнати будівлю вузлами комерційного обліку у встановленому законодавством порядку. 
Стосовно заяви відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (частина 1 статті 257 Цивільного кодексу України).
Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.
Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено, зокрема, пунктом 12 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
Зазначений Закон України від 30.03.2020 N 540-IX набрав чинності 02.04.2020.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дію якого неодноразово продовжено та який ще триває.
За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Законом України від 14.05.2025 № 4434-ІХ «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (набрав чинності 04.09.2025). Таким чином у період з 24.02.2022 до 04.09.2025 на території України був зупинений строк позовної давності у зв’язку з введеним воєнним станом, тому строк позовної давності почав свій перебіг з 05.09.2025 року.
До суду представник позивача звернувся 18 листопада 2025 року, тобто в межах строку позовної давності.
Таким чином, позивач ОКВП «Дніпро-Кіровоград» довів належними, достовірними та допустимими доказами правомірність нарахування відповідачу оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення квартири АДРЕСА_3 за період з 01 березня 2022 року по 01 листопада 2025 року, в тому числі згідно показників комерційного засобу обліку та її розподілення між споживачами відповідно до обсягу споживання за показниками вузлів розподільного обліку згідно Методики. 
Судом не встановлено наявності порушення прав відповідача, як споживача послуг ОКВП «Дніпро-Кіровоград», оскільки нарахування оплати за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення відбулося відповідно до діючого законодавства, а не віртуально як про це зазначає відповідач.
Отже, відповідач, як споживач послуг, свої зобов`язання щодо своєчасності оплати за фактично отримані послуги належним чином не виконує, узв`язку з чим має перед позивачем заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград".
У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст. ст. 7, 14, 19, 26 Закону України «Про житлово – комунальні послуги», ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», суд, - 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» заборгованість станом на 01 листопада 2025 року за спожиті послуги з водопостачання в сумі 4888 грн. 58 коп. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» втрати від інфляції в сумі 591,44 грн., три відсотки річних в сумі 179,91 грн., та судовий збір в сумі 3028 грн. на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_3 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ одержувача 03346822.

Копію судового рішення в порядку, визначеному ст.272 ЦПК України, направити сторонам.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Дата складення повного судового рішення 08 червня 2026 року.

Найменування сторін:
Позивач: Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград», юридична адреса: вул. Соборна, буд.19а, м. Кропивницький, код ЄДРПОУ 03346822.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Світловодського
міськрайонного суду Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом