Справа № 484/1741/26 
Провадження № 2-а/484/55/26 

Рішення
іменем України 

07.05.2026 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А. 
за участю секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення
встановив
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сікорський М.М. до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якій позивач просить поновити процесуальний строк на подання адміністративного позову; визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00010137 від 19.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП; провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2ст.132-1 КУпАП закрити.
Позовна заява обґрунтована тим, що 16.03.2026 року о 14 годині 29 хвилин, за допомогою технічних засобів WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Шмельовим Микитою В`ячеславовичем, встановлено, за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 . Зроблено висновок, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,113% (3.245 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Винесену постанову вважає протиправною та незаконною, оскільки при винесенні оскаржуваної постанови, інспектор не вірно визначив тип автомобіля, при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та як наслідок, провів розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи. 
Позивач є власником транспортного засобу вантажного – спеціалізованого слідового тягача-Е MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 , який є тривісним магістральним тягачем, призначеним для важких перевезень. 
Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №01774-06907-25 від 18.06.2025 року, MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 має технічно допустимі норми та визнаний технічно справним.
Власником напівпричепу контейнеровозу д.н ВЕ8165ХJ , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , є син позивача ОСОБА_2 . Відповідно до відомостей, які значиться у свідоцтві про реєстрацію, відбулись технічні зміни, що відображені у розділі «Особливі відмітки», де зазначено: Спеціалізований напівпричеп Н/ПР-контейнеровоз переобладнання доопрацювання рами напівпричепа (встановлення поперечин із замковими пристроями) для перевезення контейнерів типу 1В. Причіп на підставі протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 01355-01124-25 від 08.10.2025 року, визнано технічно справним.
Посилається на те, що даний транспортний засіб пройшов всі необхідні експертизи, сертифікацію, а тому є саме контейнеровозом, що призначений для перевезення контейнерів. Вважає, що інспектор та інші працівники Державної служби України з безпеки на транспорті, позбавлені технічної можливості встановити марку, модель, державний номерний знак напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача, а саме до MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , тому оскаржувана постанова не мітить даних причепу.
Загальна маса транспортного засобу MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 , у зв`язці з контейнеровозом марки MENCI Sa 955, д.н.з. НОМЕР_4 , з вантажем: олія соняшникова, при навантаженні і виїзді з м.Полтава та розвантаженні і прибуттю до м. Черноморськ, не перевищувала верхню межу допустимого перевезення в 44 тони, що підтверджується товарно-транпортною накладною №260315-00000075 від 16.03.2026 року.
Ухвалою суду строк на оскарження постанови серії АВ № 00010137 від 19.03.2026 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП поновлено, відкрите провадження у адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
20.04.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 “Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами”.
Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,113% (3.245 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Згідно підпункту «б» пункту 22.5 Правил дорожнього руху, максимальне значення фактичної маси автомобіля для автомобільних доріг державного значення для двовісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом складає 40 тон, а трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони. 
Якщо перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів не здійснюється - беруться показники 40 тон, оскільки максимальне значення фактичної маси автомобіля 44 тони передбачене саме для перевезення контейнерів та змінних кузовів. 
З наявних матеріалів фотофіксації правопорушення, встановлено, що транспортний засіб на якому зафіксовано перевищення вагових норм перевозився вантаж у цистерні. 
Напівпричіп контейнеровоз є транспортним засобом, що відноситься до класу колісної техніки суворого функціонального призначення, який необхідний для організації транспортування стандартних морських, залізничних та спеціалізованих контейнерів. При визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів, як умову встановлено не просто здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів. Оскільки в реєстраційних документах транспортний засіб серія CTН №168500 напівпричепа марки MЕNСІ реєстраційний номер BE8165XJ вказано як "контейнеровоз", тобто як колісний транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів, то і його експлуатація повинна відповідати як його конструкції, так і його призначенню. А тому, з аналізу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що вказаний напівпричіп призначений для перевезення контейнерів, однак, з матеріалів фотофіксації спостерігається, що перевізник не використовував свій спеціалізований напівпричіп як контейнеровоз і не перевозив вантаж у контейнері. 
До контейнерів для спеціальних вантажів належать такі, що призначені для вантажів, чутливих до температури, для рідин та газів, твердих сипких вантажів, що не злежуються, та для особливих категорій. На фотознімках, які були зроблені під час вчинення адміністративного правопорушення, можна спостерігати, що транспортний засіб рухається з напівпричепом на якому розміщена цистерна (додаються). 
Контейнер-цистерна — це спеціальний тип транспортного контейнера, призначений для перевезення рідких, газоподібних або порошкоподібних вантажів. Він складається з міцної сталевої рами, в якій розміщено циліндричну ємність (цистерну). 
Цей контейнер відповідає міжнародним стандартам, що дозволяє транспортувати його різними видами транспорту, включаючи автомобільний, залізничний і морський. 
Усі контейнери мають спиратись на свої нижні кутові та проміжні фітинги, на фотознімках зроблених під час вчинення правопорушення, видно, що транспортний засіб, який проходить рамку вагового контролю відсутні фітинги, а також маркування які передбачені Міжнародними договорами та п.17.2-17.5 Правил № 363. 
На фотознімках зроблених під час вчинення адміністративного правопорушення, встановлено, що відповідний транспортний засіб, який рухається немає фітингів відповідно до Міжнародної Конвенції по безпечним контейнерам. Оскільки, контейнер повинен фіксуватись на напівпричепі за допомогою спеціальних фітингів у чотирьох кутах. Фітинги являють собою металеві отвори, розташовані у чотирьох верхніх та чотирьох нижніх кутах контейнера, які виконують функцію універсальних точок кріплення. Саме ці елементи забезпечують надійне закріплення контейнера на транспортному засобі та унеможливлення його зміщення під час руху. Завдяки наявності фітингів контейнер може бути: піднятий у вертикальному напрямку за допомогою кранового обладнання, яке фіксується саме у верхніх фітингах; переміщений у просторі без безпосереднього контакту з корпусом контейнера, що виключає його пошкодження; завантажений або розвантажений з транспортного засобу без розкриття та без зміни його вмісту; перевантажений між різними видами транспорту (з автомобільного на морський, залізничний тощо), що є основою мультимодальних перевезень.
Таким чином, фітинги виконують функцію універсальних точок захвату, які забезпечують можливість багаторазового підняття, перенесення та встановлення контейнера у визначене положення.
Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м). Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Правил № 363). 
Зазначає, що позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення. Відповідно до п.17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору – на підставі заявки, а при відсутності Договору – разового договору. Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом, а не товарно-транспортна накладна, подана позивачем. 
Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням. Відсутні будь-які ознаки перевезення контейнерів на зображеннях транспортного засобу в момент вчинення правопорушення. Позивач здійснював перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тон. Постанову вважає законною та обгрунтованою.
27.04.2026 року представник позивача до суду надав додаткові пояснення, де зазначив, що постанова не обгрунтована та незаконна, відповідач при винесенні постанови невірно визначив тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу.
Про слухання сторони повідомленні належним чином.
Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом дійшов наступних висновків.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 (далі Закону 2344-III):
великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;
великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України (ч. 12 ст. 6 Закону 2344-III).
Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993(далі Закону3353-XII) учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
До участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль. З метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України (ч. ч. 1, 2 ст. 29 Закону 3353-XII).
Відповідно до п.7 ст.20 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 (далі Закону 2862-IV) органи місцевого самоврядування в частині управління функціонуванням і розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів мають право обмежувати або забороняти рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, визначені для них нормативно-правовими актами, у разі відсутності відповідного спеціального погодження.
Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону 2862-IV).
Згідно п. 13 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174) , в редакції, чинній на момент фіксації правопорушення, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.
Суд встановив, що на підставі матеріалів з інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 8, WAGA-WIM35, зав. № 2, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Шмельовим Микитою Вячеславовичем, встановлено, що 16.03.2026 о 14 год 29 хв., за адресою Н-31, км 122+000, Полтавська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,113% (3.245 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За вказаних обставин постановою серії АВ №00010137 від 19.03.2026 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.
В оскаржуваній постанові містяться наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення: виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу загальна маса – 43245 кг. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісйе 6 шт., спарені колеса 3 вісь, відстань між вісями 1-2: 2610 мм, 2-3: 1340 мм, 3-4: 3280 мм, 4-5: 1310 мм, 5-6: 1320 мм, навантаження на вісь 1 - 6250 кг, 2 - 5900 кг, 3 - 10150 кг, 4 – 8350 кг, 5 – 9050 кг, 6 – 8350 кг. Загальна маса 48050 кг. Висота 3.886м, ширина, 2-444 м, довжина 12164 м.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України допускається рух транспортних засобів, та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18 14 трьохвісний автомобіль 25 (26)* 21 чотирьохвісний автомобіль 32 24 чотирьохвісний автомобіль з двома 38 24 рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36 24 двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 24 трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 24 двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 24 трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 24 Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом.
Отже, відповідач дійшов вірного висновку про перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,113% (3.245 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
З наданих відповідачем фотографії з матеріалів фіксації правопорушення вбачається, що під час здійснення вимріювання транспортного засобу здійснювалась автоматична фотофіксація із зображення транспортного засобу із позначенням дати, час фіксації, місця фіксації ваги та габаритів, фотографуванням транспортного засобу та його номерних знаків.
Позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 вантажного – спеціалізованого слідового тягача-Е MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_1 . Власником напівпричепу контейнеровозу д.н ВЕ8165ХJ , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , ОСОБА_2 .
Досліджені судом докази у сукупності свідчать про наявність у діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, і, відповідно, правомірність складення відповідачем оскаржуваної постанови.
Суд вважає безпідставними доводи позивача щодо неправомірності оскаржуваної постанови, у зв`язку з відсутністю у ній відомостей про контейнер MENCI Sa 955, д.н.з. НОМЕР_4 , оскільки з оскаржуваної постанови та фототаблиць до неї вбачається, що перевищення нормативів навантаження транспортного засобу було допущено автопоїздом, у складі якого перебуває тягач MENCI Sa 955, д.н.з. НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_2 . Отже відповідач вірно визначив суб`єкта адміністративного правопорушення.
Суд критично оцінює посилання позивача на товарно-транспортну накладну, як на доказ неможливості перевантаження транспортного засобу, оскільки вказаний документ не містить інформацію про масу транспортного засобу на момент фіксації адміністративного правопорушення. По-перше, відповідно до абз.27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997р. за №363 (надалі - Правила №363), товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.
Крім того, з аналізу свідоцтва про реєстрацію спеціалізованого напівпричепіпу, MENCI Sa 955, д.н.з. НОМЕР_4 вбачається, що він є напівпричіпом контейнеровозом переобладнання доопрацювання рами напівпричепа (встановлення поперечин із замковими пристроями) для перевезення контейнерів типу 18.
Водночас, у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997р. за №363 (надалі - Наказ №363), дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.
Також, Наказом №363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).
Відповідно до п.17.1 - 17.5 Наказу №363, універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.
Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.
Окремі вантажні місця, які подаються для перевезення в контейнері, мають бути масою не більше 80 кг.
Спеціальні контейнери належать вантажовідправникам і вантажоодержувачам та призначаються для перевезення автомобільним транспортом певних видів вантажів, які потребують додержання особливих умов під час транспортування.
Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб. м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.
Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.
Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб. м).
Крім цього, відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.
Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме з фотознімків доданих до оскаржуваних постанов, встановлено, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепами перевозив цистерну. Вказаний предмет не містив ознак контейнеровоза.
При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено належних доказів, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням.
Відтак перевезення позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства.
На підставі вказаного, суд вважає посилання позивача, що напівпричеп переобладнаний в контейнеровоз не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.
З урахування викладеного в задоволенні позову слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,72-77,79,90,139,205,242-246,286 КАС України, ст. ст.7, 9, 245, 247, 252,268, 280, 283,293, 300-2, 308 КУпАП, суд
ухвалив
у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 07.05.2026 року.
Суддя