Справа № 161/10050/26 
Провадження № 1-кп/161/1133/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 18 травня 2026 року 

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника – адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026030580000476 від 20.03.2026 року, про обвинувачення  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Чернівці, Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, розлученого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з незакінченою вищою освітою, згідно ст.89 КК України не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 19 березня 2026 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 17 год. 20 хв., перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану введеного на території України Указом Президента України N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено у встановленому законом порядку востаннє Указом Президента України N?40/2026 від 12.01.2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», в Україні продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав із кишені штанів потерпілого ОСОБА_7 , під час того як останній відпочивав, грошові кошти у сумі 600 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 6 шт., що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 19 березня 2026 року еквівалентно 26337 гривень 60 копійок, чим завдав ОСОБА_7 майнової шкоди у вказаному розмірі.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 19 березня 2026 року викрав із кишені штанів ОСОБА_7 , під час того як останній відпочивав, грошові кошти у сумі 600 доларів США. Вказані кошти обміняв в пункті обміну валют та витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Завдані збитки повністю відшкодовані. 
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, завдані збитки повністю відшкодовані, претензій до обвинуваченого немає, щодо призначення обвинуваченому покарання - просив суворо не карати.
Суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
У судових дебатах прокурор просив суд визнати винним обвинуваченого за ч. 4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 
Сторона захисту просила суд застосувати покарання зі встановленням мінімального іспитового строку. 
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
Відповідно до змісту ст.ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому, щиро розкаявся, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, остання судимість за ч.5 ст.270, ч.1,ч.4 ст.358 КК України засуджений до штрафу, який сплачено, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, однак перебував на стаціонарному лікуванні з 30.11.2025 по 01.12.2025 року у Центрі терапії залежностей КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація», завдані збитки повністю відшкодовані, потерпілий на суворому покаранні не наполягає, зі слів є учасником бойових дій з 2014 року та інвалідом війни другої групи, отримав травму на фронті та в подальшому у 2022 році приймав участь у бойових діях. Документи відсутні, однак відновлює їх. Зазначені відомості підтверджуються Актом дослідження стану здоров`я № 2738 від 19.11.2025 виданим ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Водночас, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч. 2 ст. 50 КК України, обираючи покарання, передбачене санкцією статті закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі.
На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.
Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, а саме повне визнання ним вини, щире каяття у вчиненому та повне відшкодування завданої шкоди,  міцні соціальні зв`язки, стан здоров`я та службу в ЗСУ, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 349, 366-368, 371, 374, 376, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, 

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. 
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Речові докази:
- змиви з поверхні стопки, який поміщено до паперового конверту з биркою №NPU0210295 та сліди рук із стаканів, які поміщено до спец пакету № NPU№1469619 – знищити;
- DVD-Rдиск з надписом 19.03.2026, з наявними записами з камери відеоспостереження розташованої за адресою: АДРЕСА_3 у період часу з 15:37 год. по 15:40 год. та 17:19 год. по 17:40 год. 19.03.2026 – залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений із врахуванням обмежень, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Луцького міськрайонного суду       ОСОБА_1