Справа № 169/528/25 
Провадження № 3/169/195/26 

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Хвіц Г.Й.
за участю: 
секретаря судового засідання Ілляшик З.Ю.
захисника – адвоката Галащука С.Ю.,
розглянувши в режимі відеоконференції матеріали, які надійшли від відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , одруженого, учасника бойових дій, РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ :
14 травня 2025 року о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , керуючи по вулиці Грушевського в селищі Луків Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області мотоблоком, без номерного знака, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови),всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
ОСОБА_1 у судовому засіданні 08 липня 2025 року свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 14 травня 2025 року, керуючи мотоблоком, був незаконно зупинений працівниками поліції, які не пояснили йому причину зупинки. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки не вважав себе водієм, так як мотоблок не є механічним транспортним засобом.
Захисник – адвокат Галащук С.Ю. у судовому засіданні 08 липня 2025 року пояснив, що мотоблок під керуванням ОСОБА_1 працівниками поліції було зупинено безпідставно, а тому всі подальші вимоги працівників поліції щодо ОСОБА_1 , зокрема, й проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є незаконними. Крім того, зазначив, що ОСОБА_1 не був водієм, так як мотоблок не є механічним транспортним засобом. 
У судове засідання, призначене на 10 годину 00 хвилин 01 травня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.
Враховуючи, що відповідно до положень частини другої статті 268 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, в цьому випадку її інтереси представляє захисник - адвокат Галащук С.Ю., який не заперечував проти розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, то за таких обставин суддя вважає за можливе розглядати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відсутності останнього. 
Захисник – адвокат Галащук С.Ю. у судовому засіданні вказав, що подане ним клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.  
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника – адвоката Галащука С.Ю., свідків, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом пункту 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні положення передбачені в пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, за ознакою правопорушення – відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в повному обсязі доводиться матеріалами справи, поясненнями допитаних у судовому засіданні свідків та дослідженим в ході розгляду справи відеозаписом.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 329871 від 14 травня 2025 року, ОСОБА_1 14 травня 2025 року о 08 годині 00 хвилин, керуючи по вулиці Грушевського в селищі Луків Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним йому мотоблоком, без номерного знака, з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови),відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
У протоколі в графі "пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення" ОСОБА_1 зазначив, що пояснення на окремому аркуші. З протоколом згідний.
Відповідно до акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, в якому підставою для огляду зазначено ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, пожвавлена мова, та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14 травня 2025 року, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 не проводився у зв`язку з відмовою останнього.
У письмових поясненнях від 14 травня 2025 року ОСОБА_1 вказав, що вчора, 13 травня 2025 року, приблизно о 18 годині вживав спиртні напої, а саме – горілку, в кількості 250-300 грам. 14 травня 2025 року о 08 годині 00 хвилин керував мотоблоком марки «Husgvarna» та був зупинений працівниками поліції. Вину свою визнає, більше такого не повториться, просить суворо не карати. Більше по даному факту нічого повідомити не може. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в найближчому медичному закладі відмовився в категоричній формі. Пояснення відібрані без будь якого фізичного та психологічного тиску. Пояснення зі слів ОСОБА_1 записано вірно та останнім прочитано, що ствердив ОСОБА_1 своїм підписом.
Зобов`язанням до протоколу серії ЕПР1 № 329871 від 14 травня 2025 року стверджується, що ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом марки «Husgvarna» та зобов`язується не керувати даним транспортним засобом протягом 24 годин, що також ствердив ОСОБА_1 своїм підписом.
З дослідженого в ході розгляду справи відеозапису з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудної камери поліцейського видно, що працівниками поліції за допомогою звукового сигналу було зупинено мотоблок з прикріпленим причепом, під керуванням ОСОБА_1 . На запитання поліцейського: «Чи вживали спиртне?» ОСОБА_1 відповідає: «Вчора вживав.» На запитання поліцейського: «Чи багато вживали?» ОСОБА_1 відповідає: «Грам 250-300 горілки». Поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що від останнього чути запах алкоголю з порожнини рота та пропонує останньому пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу, на що ОСОБА_1 відмовився. Поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що у зв`язку з відмовою його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, буде складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України.
Допитані в судовому засіданні в якості свідків поліцейські ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , кожен зокрема, пояснили, що 14 травня 2025 року під час їхнього патрулювання в селищі Луків Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області ними було зупинено мотоблок з прикріпленим до нього автомобільним причепом, під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з останнім було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та пожвавлення мови. При цьому ними було запропоновану ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до найближчого медичного закладу, на що останній відмовився. У зв`язку з цим, було складено протокол про адміністративне правопорушення, а саме про порушення ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України. Крім того, пояснили, що ОСОБА_1 на відеокамеру та в письмовому поясненні вказав, що алкоголь вживав вчора. 
Суддя вважає, що пояснення свідків цілком прийнятні в тій частині, що вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 у проходженні медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння, є належним та допустимим доказом у справі. 
Доводи ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Галащука С.Ю. про незаконну зупинку транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та перевірку документів суддя до уваги не бере, так як правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти у встановленому законом порядку відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а предметом доказування у цій справі є саме фактичні дані щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, які окреслені диспозицією частини першої статті 130 КУпАП. За умови незгоди із причинами зупинки транспортного засобу особа не позбавлена у встановленому процесуальним законом порядку права оскаржити такі дії працівників поліції, вважаючи їх незаконними та свавільними.
Твердження захисника про те, що мотоблок не є транспортним засобом, суддя вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що транспортний засіб – пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. 
Проаналізувавши дану норму, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема, і самого водія чи його вантажу, то він є повноправним учасником дорожнього руху, і вважається транспортним засобом, а тому особа, що керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння пристрою номерного знаку чи за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.
В цьому випадку, оскільки ОСОБА_1 використовував мотоблок для перевезення осіб, зокрема самого себе, а також до вказаного мотоблоку був причеплений причіп, що повністю стверджується відеозаписом, тому він є транспортним засобом.
Таким чином, вищенаведені та усі інші доводи захисника, які викладені в клопотанні, на думку судді, не спростовують наведених вище висновків, а фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, шляхом закриття провадження на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
А тому, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суддя вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, тобто у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено. 
Як видно з повідомлення відділення поліції № 1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, ОСОБА_1 видано посвідчення водія серії НОМЕР_2 . 
А тому, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, та особу порушника, який є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем проживання, враховуючи відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин,а також, виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що в цьому випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафуз позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави 665 гривень 60 копійок судового збору.
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк стягнути із ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові, – в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя