19.05.26
22-ц/812/954/26
Провадження № 22-ц/812/954/26 

П О С Т А Н О В А 
іменем України

19 травня 2026 року      м. Миколаїв
справа № 484/4278/25
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Тищук Н.О.,
суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,
із секретарем – Колосовою О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 , подану її представником –
адвокатом Бєлоущенком Андрієм Жоржовичем, 
на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 25 лютого 2026 року суддею Маржиною Т.В. у приміщенні цього ж суду, (повний текст складено того ж дня), у цивільній справі за позовом 
ОСОБА_1 до 
Акціонерного товариства «Миколаївобленерго»,
ОСОБА_2 , 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Перший відділ державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), 
про визнання права власності на 3/4 частки земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом та зняття арешту з нерухомого майна, 
у с т а н о в и в:
1.Описова частина
Короткий зміст вимог позовної заяви
У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до АТ «Миколаївобленерго» з указаним вище позовом.
Зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на 3/4 частки земельної ділянки площею 5,18 га, кадастровий номер 4825482200:06:000:0034, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 
Будучи спадкоємцем за заповітом вона у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв`язку з наявністю обтяження всього майна спадкодавця у вигляді арешту – заборони відчуження.
Посилалась на те, що за приписами п.1 ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Кредитор спадкодавця не пред`явив до спадкоємців, що прийняли спадщину, жодних вимог у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. У зв`язку з пропуском строків кредитор позбавляється права вимоги.
У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила скасувати чинність арештів шляхом вилучення записів з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, та визнати за нею право власності на 3/4 частки зазначеної земельної ділянки.
Узагальнені доводи інших учасників
У відзиві на позовну заяву АТ «Миколаївобленерго» просило у задоволенні позову відмовити.
Відповідач посилався на те, що даний позов заявлений за тим самим предметом спору та з тих самих підстав, що і поданий нею позов до АТ «Миколаївобленерго», Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, за яким Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області 13.03.2025 року ухвалив рішення про відмову у позові, та це рішення було залишено без змін Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.07.2025 року.
За приписами пункту 10 частини третьої статті 175 ЦПК України суд не може розглядати позов, заявлений до того ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Крім того, накладення або зняття арешту на майно не належить до повноважень АТ «Миколаївобленерго» тому товариство є неналежним відповідачем у справі.
Представник АТ «Миколаївобленерго» просила закрити провадження у справі в частині скасування чинності арештів майна шляхом вилучення записів з Держаного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №№ 12494502 від 29.07.2015 року, накладеного державним реєстратором Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області Левченко Т.Д. на підставі постанови №№ 48016534 від 16.07.2015 року державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Чимирис О.О., на належне майно померлого ОСОБА_3 ; та за №№ 10594166 від 29.07.2015 року, накладеного державним реєстратором Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області Потеряйко О.О. на підставі постанови № 48016534 від 16.07.2015 року державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Чимирис О.О. на належне майно померлого ОСОБА_3 .
Крім того, посилалась на помилкове тлумачення стороною позивача норм діючого законодавства щодо сплину строку пред`явлення виконавчих листів до виконання. 
Зазначала, що виконавчі документи були повернуті стягувачу 24.10.2023 року та 03.11.2023 року, отже термін їх пред`явлення до виконання станом на момент звернення позивачки до суду не сплив. 
У порушення статті 1281 ЦК України спадкоємець не повідомив кредитора спадкодавця про відкриття спадщини. АТ «Миколаївобленерго» дізналося про смерть боржника ОСОБА_3 лише після отримання ухвали суду від 20.12.2024 року по справі № 484/5796/24 про залучення до участі у справі АТ «Миколаївобленерго» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 
З огляду на викладене представник АТ «Миколаївобленерго» просила у задоволенні позову відмовити.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2026 року позов задоволено частково, за ОСОБА_1 визнано право власності на 3/4 частки земельної ділянки, площею 5,1759 га з кадастровим номером 4825482200:06:000:0034 з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Рішення суду мотивовано тим, що позивачка є спадкоємцем 3/4 часток земельної ділянки площею 5,1759 га з кадастровим номером 4825482200:06:000:0034 з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак через наявність обтяження всього майна спадкодавця у вигляді арешту – заборони відчуження, не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину, хоча за правилами статей 328, 1216, 1217, 1218, 1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України має таке право.
Щодо скасування арешту, накладеного на майно спадкодавця ОСОБА_3 , у задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовив з тих підстав, що виконавчі документи були повернуті стягувачу 24.10.2023 року та 03.11.2023 року, отже термін їх пред`явлення до виконання станом на момент звернення позивача до суду – 01.08.2025 року не сплив.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Бєлоущенко А.Ж., посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду в частині позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено, скасувати та ухвалите нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, скасувавши чинність арештів шляхом вилучення записів з державного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна спадкодавця.
Узагальнені доводи апеляційної скарги
Апеляційна скарга мотивована тим, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво про право на спадщину, отримане у встановленому законодавством порядку.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.03.2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 21.07.2025 року, позивачці було відмовлено у задоволенні позовних вимог до АТ «Миколаївобленерго», Першого відділу ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна. При цьому суди дійшли висновку, що позивачкою обрано неналежний спосіб захисту, а саме – заявлено вимогу про зняття арешту зі спадкового майна без попередньої вимоги про визнання права власності на це майно.
Отже, ці висновки судів першої та апеляційної інстанції є преюдиційними для справи, яка переглядається, тому порушене право спадкоємиці може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання до позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття з нього арешту (тобто двох вимог одночасно).
Крім того апелянт наполягав на тому, що АТ «Миколаївобленерго» пропустило строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, оскільки не пред`явило вимог до боржника спадкоємця, який прийняв спадщину, що унеможливлює стягнення заборгованості за судовими рішеннями, які набрали законної сили. Тим більше, що ОСОБА_1 не є боржником за цими судовими рішеннями.
Узагальнені доводи інших учасників 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Миколаївобленерго» просило у її задоволенні відмовити, посилаючись на безпідставність тверджень апелянта щодо пропуск строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, та на не виконання спадкоємицею свого обов`язку щодо повідомлення стягувача про відкриття спадщини.
Інші учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
2.Мотивувальна частина
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи
Судом встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» стягнуто 14 557,08 грн вартості необлікованої електричної енергії по акту про порушення В 3661 від 28.12.2014 року. 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» стягнуто 15 125,37 грн вартості необлікованої електричної енергії по акту про порушення S 6817 від 30.10.2017 року. 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» стягнуто 35 911,52 грн вартості необлікованої електричної енергії по акту про порушення К 8072 від 21.12.2021 року та 2 481,00 грн судового збору. 
На виконання судових рішень були видані виконавчі листи, які було пред`явлено до виконання. 
Постановами державного виконавця від 24.10.2023 року та від 03.11.2023 року виконавчі документи повернуто стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з відсутністю майна, на яке за законом можливо звернути стягнення.
13.07.2023 року представниками Оператора системи у зв`язку з виявленням порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії складено Акт про порушення № L 0506, за результатами розгляду якого комісією з розгляду актів про порушення визнано причетним ОСОБА_3 до порушення норм ПРРЕЕ та донараховано необлікованої електричної енергії на суму 19 685,46 грн.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина на належне йому майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку для будівництва і обслуговування цього житлового будинку, та 3/4 частки земельної ділянки, площею 5,1759 га з кадастровим номером 4825482200:06:000:0034 з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. 
Право власності ОСОБА_3 на 3/4 частки земельної ділянки, площею 5,1759 га з кадастровим номером 4825482200:06:000:0034 з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, посвідченим 12.02.2015 року державним нотаріусом Другої первомайської ДНК Миколаївської області, реєстровий номер 2-67.
Згідно висновку про експертну оцінку від 24.07.2025 року оціночна вартість зазначеної земельної ділянки складає 103 518 грн, вартість 3/4 часток становить 77 638,50 грн.
Після смерті ОСОБА_3 . Другою первомайською державною нотаріальною конторою Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заведена спадкова справа № 3/2024, з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся його брат ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
31.01.2023 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким належне йому майно заповідав ОСОБА_1 .
Постановою від 11 липня 2024 року державний нотаріус Другої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Грушанська І.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену вище земельну ділянку у зв`язку з наявністю обтяження всього майна спадкодавця у вигляді арешту – заборони відчуження.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за індексним № 388289810 від 25.07.2024 року за ОСОБА_3 наявні обтяження у вигляді арешту всього належного на праві приватної власності нерухомого майна, номер запису про обтяження в спеціальному розділі: - № 12494502 від 29.07.2015 року. Арешт накладений державним реєстратором Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області Левченко Т.Д. на підставі постанови № 48016534 від 16.07.2015 року державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Чимирис О.О.; - № 10594166 від 29.07.2015 року, накладений реєстратором Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області Потеряйко О.О. на підставі постанови № 48016534 від 16.07.2015 року державного виконавця відділу ДВС Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області Чимирис О.О. 
З довідок Кам`яномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день смерті разом з ним за однією адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав.
Позиція апеляційного суду
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частина 1 та 2 статті 1220 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).
У частинах 1 та 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У справі, що переглядається, встановлено, що на час смерті ОСОБА_3 разом з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав; складеним 31.01.2023 року заповітом належне йому майно ОСОБА_3 заповідав позивачці у справі ОСОБА_1 ; осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині, не встановлено; інші особи заяв про прийняття спадщини не подавали; ОСОБА_2 , який звернувся до нотаріальної контори за прийняттям спадщини, не є спадкоємцем майна померлого оскільки усе належне на праві власності майно ОСОБА_3 охоплено заповітом, складеним на користь ОСОБА_1 . 
Оскільки апеляційна скарга подана лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зняття арешту з майна спадкодавця апеляційний суд доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.
Частинами першою-другою статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
За приписами частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання – це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання (частина перша статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").
Згідно з частиною першою статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У справі, що переглядається, зобов`язання померлого ОСОБА_4 перед АТ «Миколаївобленерго», яка виникла на підставі судових рішень про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, не є такими, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.
Видані за судовими рішеннями виконавчі листи про стягнення заборгованості були повернуті державним виконавцем 24.10.2023 року та від 24.10.2023 року у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке за законом можливо звернути стягнення (пункт 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»).
Строк пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання – три роки.
Отже, оскільки виконавчі листи були повернуті державним виконавцем у жовтні та листопаді 2023 року, станом на час пред`явлення позову – 31 липня 2025 року, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання не сплинув.
Відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб (частина перша статті 1281 ЦК України ).
Згідно частин другої-третьої статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Доказів повідомлення спадкоємицею ОСОБА_1 кредитора спадкодавця АТ «Миколаївобленерго» про смерть боржника та про відкриття спадщини матеріали справи не містять.
За таких обставин підстав для зняття арешту зі спадкового майна не вбачається. 
З огляду на вище викладене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з повним з`ясуванням обставин справи, є правильним та обґрунтованим.
За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке на підставі пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України слід залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Щодо судових витрат
Згідно із підпунктами "б", "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, крім іншого, з нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, витрати апелянта, понесені у зв`язку з розглядом апеляційної скарги залишаються за його рахунок.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником – адвокатом Бєлоущенком Андрієм Жоржовичем, залишити без задоволення.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 лютого 2026 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня ухвалення, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий     Н.О.Тищук
Судді:      В.В.Коломієць
Т.В.Серебрякова  
---------------------------------
Повний текст постанови виготовлено 21 травня 2026 року