справа № 165/2003/26 
провадження №3/165/798/26  

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ         ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 червня 2026 року м. Нововолинськ 

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Ференс-Піжук О.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
встановив:
17.04.2026 о 12 год. 39 хв. ОСОБА_1 керував по вул. Академіка Амосова в місті Нововолинську транспортним засобом марки «Мерседес Бенц А190», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законодавством порядку у КНП "Нововолинська міська лікарня", що підтверджується висновком лікаря-психітра №10/1в від 17.04.2026. Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс повідомлення,на номер мобільного телефону особи, зазначений у протоколі. Про місце розгляду справи останній також повідомлений у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому вважаю за необхідне зазначити, що статтею 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформацію про призначені судові засідання.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи. 
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких-не допустити судовий процесу безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП не входить до переліку справ передбачених ч.2 ст.268 КУпАП, розгляд яких слід проводити з обов`язковою присутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а тому суд, враховуючи неявку ОСОБА_1 у судові засідання, вважає за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе провести розгляд справи без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення підтверджується письмовими матеріалами адміністративної справи, зокрема рапортом, висновком результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння від 24.04.2026, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, оглянутим відеозаписом, що міститься на СD диску.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Під час розгляду справи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б спростували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
За таких обставин, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обираючи вид та розмір адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, приходжу до висновку, що слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, не вбачаючи підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.
Враховуючи встановлені під час розгляду фактичні обставини та проаналізувавши зібрані на їх підтвердження докази, приходжу до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.9а ПДР України, і з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, що притягується до адміністративної відповідальності, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» до стягнення з ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 665,60 грн. 
Керуючись ст.40-1, ст.283, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-
постановив:
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст.308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.
Постанову можна оскаржити до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП.

Суддя підпис О.Р. Ференс-Піжук