Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/805/26
Провадження №: 2/332/1804/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Погрібної О.М., при секретарі Паніній Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Луценко Сергій Михайлович, до Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,
встановив:
Адвокат Луценко С.М. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Заводського районного суду м.Запоріжжя про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовано тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку АДРЕСА_1 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , інші спадкоємці відмовились від спадщини.
25 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. із заявою про завершення спадкування та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Оскільки спадкова справа була заведена та зареєстрована у Спадковому реєстрі до введення воєнного стану, свідоцтва про право на спадщину не видавались, спадкова справа не закінчена, тому на підставі заяви спадкоємця ОСОБА_1 було вчинено передбачені законодавством дії для продовження провадженні по спадковій справі та завершення спадкування. На підставі вищевказаної заяви поновлено провадження по спадковій справі № 83359341 в Спадковому реєстрі, присвоєно номер спадкової справи № 53/2025. 08.12.2025 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ.А), загальною площею 144,9 кв.м, житловою площею 76,9 кв.м, з господарськими спорудами (літня кухня літ.Б, гараж літ. В, господарська будівля літ. Г, погріб літ.Ж), за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою судді від 18.02.2026 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 16.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд.
Позивач  ОСОБА_1 та її представник адвокат Луценко С.М., які про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, адвокат Луценко С.М. надав заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги просять задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача, який про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду відповідно до норм діючого законодавства.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши надані докази, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до положень, викладених у ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 помер  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторним) серії НОМЕР_1 , видане Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 17 листопада 2025 року, актовий запис № 51.
Як зазначено в позовній заяві, після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (далі Вказівки), затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.
Згідно з Вказівками, суспільна група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, відносилися до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.
Як вбачається з рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року за №196 «Про реєстрацію житлового фонду», вирішено оформити право власності на житлові будинки, які знаходяться в селах Степногірської селищної, Орлянської, Подгорненської, М.Білозерської, Широківської, П`ятихатської, Балківської, Скельківської, Кам`янської сільських Рад народних депутатів відповідно до подвірними списками згідно з додатками №№1,2,3,4,5,6,7.8.9 та видати громадянами свідоцтва про право власності колгоспам та організаціям - реєстраційні свідоцтва на будинки, які внесені до списків. Виписку свідоцтв про право власності та видачу реєстраційних свідоцтв покласти на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації.
Як вбачається з додатку №9 до рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року за №196, затверджено перелік житлових будинків с.Кам`янського, які знаходились на території колгоспу «Заповіт Леніна» Кам`янської Сільської Ради, при цьому зазначено, що будинок АДРЕСА_1, належав ОСОБА_2 , тип двору робочий.
Також на підтвердження права власності житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , спадкодавцю ОСОБА_2 , є надана позивачем копія Державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП-К-02 № 00399, виданого на підставі рішення Кам`янської сільської ради народних депутатів від 25.10.1994 за №68, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №399.
Відповідно до вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю, ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,323 гектара в межах, згідно з планом.
За інформацією старости Кам`янського старостинського округу Василівської міської ради Запорізької області (відповідь на адвокатський запит) за вих.№л-7/ел від 21.11.2025, книги погосподарського обліку, домові книги, книги реєстрації нотаріальних дій та поземельні книги, що велися та знаходились на постійному зберіганню залишились в адміністративній будівлі старостату Кам`янського старостинського округу та не вивезені на підконтрольну Україні територію.
Також на адвокатський запит від 23.09.2025 Василівська районна рада Запорізької стосовно РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» ВРР ЗО повідомила (вих.№ 01-203 від 25.09.2025), що районне комунальне підприємство «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області знаходилось в Запорізькій області, м.Василівка, б-р Центральний, 6, з лютого 2022 року перебувало на тимчасово окупованій території. До 24 лютого 2022 року архівні справи на паперових носіях щодо об`єктів нерухомого майна, зберігались в РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» ВРР ЗО, внаслідок ворожого обстрілу міста Василівки, будівля, в якій знаходились архіви і вся документація РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» ВРР ЗО була зруйнована, архіви знищені. Отримати довідки чи копії технічних документів отримати неможливо.
Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №455460033 від 08.12.2025, відомості про права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні. 
Таким чином, встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності  ОСОБА_2 , який своє право власності на житловий будинок належним чином не зареєстрував.
Родинні відносини померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та позивачки ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження (повторним) ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 , відповідно до якого батьками останньої є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, з якого вбачається, що при укладенні шлюбу 15 грудня 1979 року ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_5 ».
Відповідно до свідоцтва про смерть (повторного) серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
На виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.02.2026 витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. спадкову справу за № 53/2025 рік, після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зі спадкової справи за № 53/2025, заведеної після смерті  ОСОБА_2 вбачається, що після його смерті із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася донька померлого ОСОБА_1 .
Інший спадкоємець - син померлого ОСОБА_6 , від прийняття спадщини після померлого  ОСОБА_2 відмовився.
За життя  ОСОБА_2 заповіт не склав.
Як вбачається з постанови приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08.12.2025, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина після померлого ОСОБА_2 . На день смерті спадкодавець був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
24 листопада 2025 року до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Кириченко В.В., звернулася дочка спадкодавця гр. ОСОБА_1 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .
При прийнятті заяви нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність зареєстрованої спадкової справи, спадкового договору, заповіту.
Спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була заведена у Василівській державній нотаріальній конторі Запорізької області 25 квітня 2001 року, за місцем відкриття спадщини, відповідно до ст. 1221 ЦК України, номер справи у Спадковому реєстрі 1011567, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 83354981 від 24.11.2025 року.
Оскільки спадкова справа була заведена та зареєстрована у Спадковому реєстрі до введення воєнного стану, спадкова справа не закінчена, тому на підставі заяви спадкоємця гр. ОСОБА_1 , нотаріусом було вчинено передбачені законодавством дії для продовження провадженні по спадковій справі га завершення спадкування.
На підставі вищевказаної заяви поновлено провадження по спадковій справі № 1011567 в Спадковому реєстрі, присвоєно номер спадкової справи № 53/2025, де змінено місце зберігання спадкової справи, адреса зберігання: місто Запоріжжя, вулиця Франка, буд.41. прим.8, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі зміни місця зберігання спадкової справи № 83359341 від 24.11.2025 року.
Зазначено, що до 2013 року державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно проводили підприємства бюро технічної інвентаризації.
Після впровадження Державного реєстру речових прав, старий реєстр прав власності став архівним. Усі права власності, зареєстровані до 2013 року визнаються законом дійсними.
Отримати інформацію про зареєстроване або не зареєстроване право власності на зазначений вище об`єкт нерухомості від органів бюро технічної інвентаризації Василівського району Запорізької області не вбачається можливим, оскільки, місто Василівка - тимчасово окупована територія.
Архіви РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області залишилися на окупованій території, передача архівних документів не здійснювалась, архіви знищені (внаслідок ворожого обстрілу). РКП « Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області з 24.02.2022 року не здійснює свою діяльність, що підтверджується довідкою, виданою Василівською районною радою Запорізької області 25 листопада 2025 року за № 01-295.
Нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , на житловий будинок - у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку - у зв`язку з відсутністю кадастрового номеру земельної ділянки, відсутністю витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.
Відповідно до технічного паспорту житлового будинку садибного типу за адресою:  АДРЕСА_1 , виготовленого 09 грудня 2021 року ТОВ «ОЦІНКА МАЙНА ТА НЕРУХОМІСТЬ», загальна площа житлового будинку (літ.А) становить 144,9 кв.м, житлова площа становить 76,9 кв.м, з господарськими спорудами (літня кухня літ.Б, гараж літ.В, господарська будівля літ.Г, погріб літ.Ж).
На час завершення будівництва спірного житлового будинку та господарських споруд, був чинним ЦК України 1963 року, яким регулювалися правовідносини щодо виникнення права власності на будинок.
Відповідно до ст.100 цього Кодексу в особистій власності громадян міг бути жилий будинок.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 року зі змінами «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» - право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
Таким чином, зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку за померлим на теперішній час ОСОБА_2 , за його життя у виконавчому комітеті Василівської районної ради народних депутаті та визнання за ним права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради, спадкодавець мав вказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР.
Згідно зі ст.6 п. 6.1. п. п. «а» Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, оформлення місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться з видачею Свідоцтва про право власності фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна, за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети, та за наявності акта комісії про прийняття об`єкта і введення його в експлуатацію.
Згідно з ч.1 ст.524 ЦК України (в редакції Закону 1963 року), який був чинним на час виникнення спірних відносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (аналогічні положення містяться у ч.1 ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (аналогічні положення викладені у ч.1 ст. 1261 ЦК України).
Статтею 548 ЦК України (в редакції Закону 1963 року) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК України (в редакції Закону 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (аналогічні положення щодо подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини та строків подання цієї заяви містяться у ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України).
Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня її відкриття. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини (ст.553 ЦК УРСР).
Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав на праві власності померлому ОСОБА_2 , а позивачка ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса, є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , належним чином прийняла спадщину після його смерті, інші спадкоємці за законом відсутня, первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна за померлим ОСОБА_2 не проводилася та правовстановлюючі документи на будинок відсутні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 81,206, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Луценко Сергій Михайлович, до Василівської міської військової адміністрації Василівського району Запорізької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок (літ. А), загальною площею 144,9 кв.м, житловою площею 76,9 кв.м, з господарськими спорудами (літня кухня літ.Б, гараж літ.В, господарська будівля літ.Г, погріб літ.Ж), за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 05 травня 2026 року.
Сторони у справі:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .
Представник позивача: адвоката Луценко Сергій Михайлович.
Відповідач: Василівська міська військова адміністрація Василівського району Запорізької області, ЄДРПОУ 249120884, юридична адреса: Запорізька область, Василівський район, м.Василівка, бул. Центральний 1, адреса для листування: 69059, м.Запоріжжя, вул.Парамонова, 6.

Суддя: О.М.Погрібна