ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 751/257/26 Суддя (судді) першої інстанції: Діденко А.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді - Єгорової Н.М.,
суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,
при секретарі - Олешко М.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Дар`ї Сергіївни про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
У січні 2026 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Новозаводського районного суду міста Чернігова з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Д.С., яким просив:
- визнати протиправною постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6310994;
- скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6310994.
Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт наголосив, що проїжджаючи перехрестя рухався на "зелений" миготливий сигнал світлофора, а поліцейській знаходились на досить великій відстані щоб правильно оцінити ситуацію. 
Звернув увагу суду на те, що поліцейські не змогли нормально ознайомити його з відеозаписом правопорушення, на його прохання переглянути запис з його відеореєстратора не відреагували. 
Додатково зазначив про те, що регульоване перехрестя не відповідає вимогам ДСТУ оскільки світлофор встановлений в межах перехрестя за пішохідним переходом та відсутня стоп лінія. 
Також зазначив про те, що судом першої інстанції порушено його процесуальні права, оскільки розгляд справи здійснено 17 березня 2026 року без його участі.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2025 року поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області сержантом поліції Прохоренко Д.С. винесено постанову серії ЕНА №6310994 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи 09 грудня 2025 року о 14:11 год. транспортним засобом Chery Tiggo 7 д.н. НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Івана Мазепи та Мацієвського на заборонений "жовтий" сигнал світлофора чим порушив п. 8.7.3.ґ ПДР. 
Вважаючи протиправною оскаржувану постанову позивач звернувся до суду з позовом.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що незважаючи на попереджувальний "зелений" миготливий сигнал світлофора, позивач не врахував зміну дорожньої обстановки та не розрахував відстань свого транспортного засобу до перехрестя, що призвело до виїзду на перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофора.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-ХІІ регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. 
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 8.1. ПДР визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно з п. 8.7.3 ПДР сигнали світлофора мають такі значення:
в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух;
ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Положення ст. 251 КУпАП закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що здійснив виїзд на перехрестя на "зелений" сигнал світлофора, водночас "жовтий" сигнал увімкнувся коли він вже перебував на перехресті.
Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:
1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;
2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;
3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;
4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;
5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Як вбачається з відеозапису пв 472730 зафіксовано на автомобільний відеореєстратор службового автомобіля Aspiring 00:14 хв. вмикається миготливий "зелений" сигнал світлофору, 00:16 хв. вмикається "жовтий" сигнал світлофору, 00:17-00:18 хв. автомобіль Chery Tiggo 7 д.н. НОМЕР_1 продовжує рух та здійснює виїзд на перехрестя. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського 472730 позивача ознайомлено з доказами порушення ПДР, а саме з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля (03:35-04:25 хв.), після чого позивач підтверджує проїзд перехрестя на "жовтий" сигнал світлофора (04:27 хв.) зазначаючи про те, що "жовтий" не є забороняючим сигналом світлофору.
Отже, враховуючи встановлені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з наданих відповідачем відеозаписів підтверджується проїзд позивачем перехрестя вул. Івана Мазепи - Олександра Мацієвського на заборонений "жовтий" сигнал світлофора, що свідчить про порушення вимоги пп. "ґ" п. 8.7.3. ПДР.
Доводи апелянта про те, що працівники поліції не відреагували на прохання переглянути запис з його відеореєстратора та не врахували його докази, колегія суддів оцінює критично, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудної камери поліцейського 472730 позивачем не заявились клопотання щодо перегляду відеозапису з відеореєстратора встановленого в його автомобілі під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
Щодо доводів апелянта про те, що у разі зупинки на "жовтий" сигнал світлофора він змушений був би зупинитись на пішохідному переході, що заборонено ПДР, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з записом з відеореєстратора патрульного автомобіля, "зелений" миготливий сигнал світлофора увімкнувся тоді, коли позивач рухався, виїжджаючи з дорожньої розв`язки між проспектом Перемоги та вулицею Івана Мазепи, де передбачено рух транспортних засобів по колу, з невисокою швидкістю, що давало водію транспортного засобу достатню кількість часу, щоб здійснити зупинку завчасно перед пішохідним переходом на перехресті вулиць Івана Мазепи та Олександра Мацієвського, де в цей момент на світлофорі ввімкнувся жовтий сигнал, не застосовуючи екстренне гальмування.
Колегія суддів зауважує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР. 
Посилання апелянта на те, що регульоване перехрестя не відповідає вимогам ДСТУ оскільки світлофор встановлений в межах перехрестя за пішохідним переходом та відсутня стоп лінія, не спростовує висновків суду першої інстанції про вчинення адміністративного правопорушення та не може слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Щодо наданих позивачем в судовому засіданні письмових пояснень із знімками (стопкадрами) з відеореєстратора власного автомобіля, як доказу заїзду на перехрестя на "миготливий зелений" сигнал світлофора, колегія суддів зазначає наступне.
Дійсно на наданих знімках (стопкадрах) зафіксовано, що при під`їзді до світлофора горить "зелений" сигнал світлофора, але з наданих знімків неможливо встановити відстань до світлофору та швидкість з якою рухався транспортний засіб позивача. Крім того, як вбачається зі знінку (стопкадру) з відеореєстратора автомобіля позивача, долученого до апеляційної скарги (а.с. 97) на під`їзді до світлофору був увімкнутий "жовтий" сигнал світлофору, що свідчить про порушення правил дорожнього руху.
Стосовно доводів апелянта про те, що судом першої інстанції порушено його процесуальні права, а саме 17 березня 2026 року розглянуто справу без його участі, колегія суддів зазначає наступне.
Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 22 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №751/257/26 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Прохоренко Д.С. про визнання протиправною та скасування постанови, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на 17 березня 2026 року.
Отже розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про необґрунтованість доводів апелянта.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 13 квітня 2026 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова 

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку