ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер: 650/3702/254  Головуючий в І інстанції: Хомик І.І.
Номер провадження: 22-ц/819/478//26   Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) - Базіль Л.В.,
суддів: Бездрабко В.О., Радченко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником, адвокатом Пузіним Денисом Миколайовичем на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 вересня 2024 року ухвалене у складі судді 
Хомик І.І., відомості про дату складення повно рішення відсутні, у справі № 650/3702/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», від імені якого діє представник Міньковська Анастасія Володимирівна до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
У серпні 2024 року ТОВ «Діджи Фінанс» в особі представника Міньковської А.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс» посилається на те, що 29.04.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 укладено угоду № 200519780 щодо кредитування, відповідно до умов якої банк на умовах повернення, платності, строковості надав відповідачу у користування кредитні кошти в розмірі 8768,89 грн з встановленим строком користування з 29.04.2016 р. по 29.05.2017 р., а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти у встановлений в кредитному договорі строк та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
20 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» набуто право вимоги за кредитними договорами, укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору № 7 БМ від 20.07.2020 р. укладеному за результатами публічних торгів (аукціону) лоту № GL16N618071 проведеного 15.06.2020 р., що підтверджено постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2021 р. у справі № 910/11298/16 відповідно до якої позивача визнано єдиним та належним кредитором за кредитними договорами укладеними з позичальниками ПАТ «Банк Михайлівський» в тому числі і за зазначеним кредитним договором.
Позивач вказував, що банк, правонаступником якого є ПАТ «Діджи Фінанс» виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в той же час відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами в повному обсязі та у визначений строк.
Станом на 24.06.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 26481,5 грн, з яких 8768,89 грн – заборгованість за кредитом; 17712,61 грн – заборгованість за відсотками. Крім цього, позивач нарахував суму збитків з урахуванням 3% річних в сумі – 2386,64 грн, суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань в сумі – 10696,36 грн.
Також зазначає, що кредитор з об`єктивних причин був позбавлений можливості звернутися до суду в межах строку позовної давності через тривалий судовий процес у справі № 910/11298/16, яка розглядалася Господарським судом міста Києва за позовом ПАТ «Банк Михайлівський» (ухвалою Господарського суду від 03 вересня 2020 року замінено на правонаступника - ТОВ «Діджи Фінанс») до ТОВ «ФК «Плеяда», ТОВ «ФК «Фагор», треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Національний банк України про застосування наслідків нікчемності договору факторингу від 19 травня 2016 року № 1905, укладеного між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», визнання недійсним договору факторингу від 20 травня 2016 року № 1, укладеного між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор».
Предметом спору у справі № 910/11298/16 була приналежність права вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Банк Михайлівський» та позичальниками, які були предметом договору відступлення прав вимоги від 20 липня 2020 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Діджи Фінанс». І лише на початку 2023 року в результаті примусового виконання постанови суду позивачем були отримані оригінали документів, а саме: кредитних договорів, щодо яких право вимоги відступлено на підставі договору від 20 липня 2020 року.
Окрім цього звертає увагу суду на наявність підстави для поновлення строку позовної давності поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), у зв`язку з чим строки позовної давності було продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин відповідно до п. 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року №540-ІХ.
Також звертає увагу, що до об`єктивних причин звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів, позивач виокремлює введення воєнного стану на території України та рішення Ради суддів України, які носять рекомендаційний характер і де зазначено про заборону скорочувати чи прискорювати будь-які форми судочинства і по можливості процесуальні строки продовжувати щонайменше до кінця воєнного стану.
Ураховуючи викладене позивач просив суд поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 р.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за договором № 200519780 від 29.04.2016 року у загальному розмірі 39564,50 грн, яка складається з: суми заборгованості – 26481,50 грн, суми інфляційних втрат – 10 696,36 грн, суми 3% річних – 2386,64 грн, стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 вересня 2024 року позовні вимоги представника позивача Міньковської Анастасії Володимирівни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Суд вирішив:
Поновити строк позовної давності для подання позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 року в сумі 39564,50 грн., яка складається з: суми заборгованості 26481,50 грн.,суми інфляційних витрат 10696,36 грн., суми 3% річних 2386,64 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» 2422,40 грн. судового збору та 7500 грн. витрати на правничу допомогу.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності факту набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлвський» та ОСОБА_1 , та встановивши, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала, отримані кошти та кошти за користування кредитом позивачу не повернула, дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Щодо поновлення строку позовної давності для подання позову до 
ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, суд керувався нормами ст. 267 ЦК 
України, за приписами якої, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної 
давності, порушене право підлягає захисту.
Стягуючи витрати на правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн, суд враховував задоволення позовних вимог, предмет спору, ціну позову та складність справи, доведеність розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та їх обгрунтованість.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє представник, адвокат Пузін Д.М. просить рішення суду скасувати, у задоволені позову ТОВ «Діджи Фінанс» відмовити в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду цим обставинам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що сам кредитний договір ОСОБА_1 не укладала та не підписувала. В якості доказів до позовної заяви позивачем не надано умови і тарифи, а також паспорт споживчого кредиту. На теперішній час відсутні будь-які підтвердження отримання відповідачкою повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до договору факторингу № 7БМ від 20.07.2020 року, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» (первісний кредитор) до ТОВ «Діджи Фінанс».
Скаржник поставив під сумнів відповідність (та існування) кредитний договір № 200519780 від 29.04.2016р., укладений між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський» з додатками; паспорт споживчого кредиту; Тарифи і Умови, із підписами про ознайомлення відповідачки;договір факторингу №7БМ від 20.07.2020, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» (первісний кредитор) та ТОВ «Діджи Фінанс» з додатками; платіжне доручення №25 від 09.07.2020 про оплату ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ПАТ «Банк Михайлівський» коштів за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 7БМ від 20.07.2020; платіжну інструкцію про оплату ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ПАТ «Банк Михайлівський» коштів за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу №7 БМ від 20.07.2020.
За викладеного вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 39564,50 грн на даний час є взагалі не доведеною, а тому – задоволенню не підлягає.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Письмовий відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 до апеляційного суду не надходив, що у відповідності до положень ч. 3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.
Порядок розгляду
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Пунктом 1 частини 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними є справи у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України регламентовано, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів — сумою, яка стягується.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що позовні вимоги мають виключно майновий характер, та справа є малозначною в силу вимог закону, оскільки ціна позову становить 39564,50 грн, що не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подання позову, розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Позиція апеляційного суду
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому 
задоволенню, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» уклали кредитний договір № 200519780, зі змісту якого вбачається, що позичальниці строком на 395 днів було надано кредитні кошти у сумі 8768,89 грн зі сплатою 0,0001% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,25%, починаючи з 7 місяця дії договору, сукупна вартість кредиту становить 38,82%; (щомісячний платіж 801,00 грн, останній платіж 797,99грн). Дата платежу 29 число кожного місяця. Пропущення платежів (поспіль): штраф за кожний несвоєчасно сплачений платіж згідно графіку платежів за кредитним договором: перший 50 грн; другий 100 грн; третій 250 грн; четвертий 500 грн.
Заяву № 200519780 про надання кредиту від 29.04.2016 року відповідачка підписала власноручно, а також Анкету від 29.04.2016 року, договір добровільного страхування життя від 29.04.2016р., договір добровільного страхування життя держателів платіжних карток ПАТ «Банк Михайлівський», графік платежів, довідку про умови кредитування та орієнтовану сукупну вартість споживчого кредиту.
Належних доказів на спростування факту підписання ОСОБА_1 зазначених документів матеріали справи не містять.
Кошти за кредитним договором надавалися на купівлю товарів та як плата за послуги страхування, доставку купленого товару та перераховані безпосередньо продавцю товарів та послуг, що підтверджується товарним чеком № 6295180 від 29 квітня 2016 р. (а.с.55).
Відповідно до графіку платежів у період з 29 травня 2016 року до 29 травня 2017 року ОСОБА_1 мала щомісячно сплачувати 801,00 грн, з яких у період з 29 травня 2016 року до 29.10.2016 року 781,00 грн зараховувалися на погашення тіла кредиту, а 20 грн на погашення плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу), а з 29 листопада 2016 року до 29 травня 2017 року на погашення тіла кредиту мало зараховуватися 583,70 грн, на погашення щомісячної комісії 197,30 грн, на погашення плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу) 20 грн. 
Сплата процентів за користування кредитом графіком платежів не передбачалася.
20 липня 2020 року ПАТ «Банк Михайлівський», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та ТОВ «Діджи Фінанс» уклали договір № 7_БМ про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону від 15 червня 2020 року відступив ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб, зазначених у Додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки та/або договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно з реєстром у додатку № 1 до цього договору.
Сторони визначили, що Новий кредитор в день настання Відкладальної обставини відповідно до пункту 16-1 цього договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього договору, право вимагати сплати неустойки, пені, штрафів, передбачених основними договорами, право вимагати сплати сум, передбачених ст. 625 ЦК України (індекс інфляції, 3% річних), право вимагати передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань тощо. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказано у Додатку № 1 до цього Договору (а.с.57-58).
Згідно з платіжним дорученням № 25 від 09 липня 2020 року ТОВ «Діджи Фінанс» 
сплатило ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі протоколу електронного аукціону від 15 
червня 2020 року 5307308,39 грн (а.с.59).
Із витягу із Реєстру боржників ПАТ «Банк Михайлівський» до договору №7БМ про відступлення прав вимоги від 20.07.2020 р., який підписаний директором «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №200519780 від 29 квітня 2016 року на суму 26481,50 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту у сумі 8768,89 грн та заборгованості по відсотках у сумі 17712,61 грн.
Із архівної виписки по рахунку, яка долучена до позовної заяви за період з 2305.2016 року по 27.07.2020 року вбачається проведення банківських операцій на підтвердження відступлення права вимоги за договором №7_БМ від 20.07.2020 на суму 26481,50 грн.
Строки позовної давності відповідачем у справі не заявлялись.
Мотиви з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частина перша статті 1048 ЦК України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
В разі порушення зобов`язання наступають наслідки, визначені ст. 611 ЦК України та умовами договору. Зокрема, кредитор має право вимагати відшкодування збитків відповідно до умов договору.
Статті 525, 612, 625 ЦК України передбачають, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Відповідно до статей 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з доведеності факту набуття позивачем права вимоги за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлвський» та ОСОБА_1 , та встановивши, що відповідач умови кредитного договору належним чином не виконала, отримані кошти та кошти за користування кредитом позивачу не повернула, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду в частині стягнення 
заборгованості за користування кредитом та розміром нарахованих позивачем сум за ст. 625 ЦК України.
Матеріалами справи підтверджено, що 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський» уклали кредитний договір № 200519780, зі змісту якого вбачається, що позичальниці строком на 395 днів було надано кредитні кошти у сумі 8768,89 грн зі сплатою 0,0001% річних та щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,25%, починаючи з 7 місяця дії договору, сукупна вартість кредиту становить 38,82%; (щомісячний платіж 801,00 грн, останній платіж 797,99 грн). Дата платежу 29 число кожного місяця.
У графіку платежів ОСОБА_1 повідомлено про те, що у період з 29 травня 2016 року до 29 травня 2017 року вона щомісячно мала сплачувати 801,00 грн, з яких у період з 29 травня 2016 року до 29.10.2016 року 781,00 грн зараховувалися на погашення тіла кредиту, а 20 грн на погашення плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу), а з 29 листопада 2016 року до 29 травня 2017 року на погашення тіла кредиту мало зараховуватися 583,70 грн, на погашення щомісячної комісії 197,30 грн, на погашення плати за підтвердження проведення платежу (послуга SMS сервісу) 20 грн. 
Сплата процентів за користування кредитом графіком платежів не передбачена.
Враховуючи, що графіком погашення кредиту не передбачено сплату процентів за кредитним договором (їх розмір у графіку погашення кредиту становить 0 грн), колегія суддів вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості по відсоткам є необгрунтованими, а тому позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості підлягають частковому задоволенню на суму тіла кредиту, який становить 8768, 89 грн.

Що стосується стягнення з відповідачки сум за статтею 625 ЦК України, то колегія 
суддів також вважає їх доведеними у частковому розмірі за період з липня 2021 року до 23 лютого 2022 року, оскільки стягнення їх з 24 лютого 2022 року є неможливим в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Оскільки відповідач не виконала вимоги кредитного договору щодо погашення кредиту, то в силу вимог статті 625 ЦК України вона повинна відшкодувати позивачу інфляційні втрати у сумі 419,70 грн та 3% річних у сумі 176,58 грн.
Посилання відповідачки на те, що вона не підписувала кредитний договір, апеляційний суд відхиляє, як такі, що не підтверджені належними доказами.
Неприйнятними є доводи апеляційної скарги і проте, що позивачем не доведений факт переходу до нього права вимоги до відповідачки, оскільки такі доводи скаржника спростовані сукупністю наявних у справі доказів, про які зазначено вище.
У задоволенні заявленого скаржником клопотання про витребування у позивача кредитного договору № 200519780 від 29.04.2016р., укладеного між відповідачкою та ПАТ «Банк Михайлівський» з додатками; паспорту споживчого кредиту; Тарифи і Умови, із підписами про ознайомлення відповідачки; договір факторингу № 7БМ від 20.07.2020, укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» (первісний кредитор) та ТОВ «Діджи Фінанс» з додатками; платіжного доручення № 25 від 09.07.2020 про оплату ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ПАТ «Банк Михайлівський» коштів за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 7БМ від 20.07.2020; платіжну інструкцію про оплату ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ПАТ «Банк Михайлівський» коштів за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 7 БМ від 20.07.2020, з підстав наявності у нього сумнівів щодо наданих доказів, колегія суддів відмовила, як таке що належно не обґрунтоване.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).
Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням у справі нового судового рішення про часткове задоволення позову на суму 9365,17 грн.
Щодо судових витрат
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу, скасував рішення суду першої інстанції та задовольнив позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» на 23,67 %, то відповідач за розгляд справи в суді першої інстанції має відшкодувати позивачу судовий збір на загальну суму 573,38 грн та витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції на суму 1775,25 грн (23,67% % від заявленої суми 7500 грн). всього 5348,63 грн, а позивач за розгляд справи в суді апеляційної інстанції має відшкодувати відповідачці судовий збір на загальну суму 2773,53 грн. 
Керуючись ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником, адвокатом Пузіним Денисом Миколайовичем задовольнити частково.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 11 вересня 2024 року змінити, зменшити стягнену з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» загальну суму заборгованості за кредитним договором № 200519780 від 29.04.2016 року з 39564,50 грн до 9365,17 грн, суму заборгованості з 26481,50 грн до 8768,89 грн; суму інфляційних втрат з 10696,36 грн до 419,70 грн, суму 3% річних з 2386,64 грн до 176,58 грн; суму судового збору з 2422,40 грн до 573,38 грн, витрати на правничу допомогу з 7500,00 до 1775,25 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги в сумі 2773,53 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді В.О. Бездрабко

С.В. Радченко