провадження № 3/294/1775/26
справа № 294/396/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 травня 2026 року  м. Чуднів

Суддя Чуднівського районного суду Житомирської області Білера І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з ВП № 2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 123 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
26.02.2026 о 12 год. 45 хв. в с-щі. Великі Коровиці по вул. Бердичівській ОСОБА_1 керуючи автомобілем шевролет НОМЕР_1 здійснив рух через залізничний переїзд станція Михайленки 52 кілометр на заборонений сигнал світлофора, саме червоний, чим порушив п.20.5.в ПДР - водій порушив заборону переїзду залізничного переїзду після ввімкнення забороненого сигналу світлофора.
Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 20.5.в Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 123 КУпАП, про що складено протокол серії ЕПР1 №601159 від 26.02.2026.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Через канцелярію суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, вину визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому, так як являється військовослужбовцем просив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу без позбавлення права керування транспортним засобом, а також повернути посвідчення водія.
Дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 КУпАП відповідальність настає за в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Згідно з пунктом 20.5.в. Правил дорожнього руху України, рух через переїзд забороняється, якщо увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, підтверджується наступними належними та допустимими доказами, дослідженими в судовому засіданні: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №601159 від 26.02.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.02.2026 в яких остання вказала що 26.02.2026 о 12 год. 45 хв. ввімкнувся сигнал світлофору, так як наближався потяг та почав закриватися шлагбаум. Однак водій автомобіля Шевроле Авео червоного кольору д.н.з. НОМЕР_2 проігнорував даний сигнал світлофору та виїхав на заборонений сигнал на переїзд та намагався його переїхати. Вона вийшла з приміщення та почала гукати роблячи зауваження куди він їде, тому що наближався потяг. Однак він переїхав колію та зупинився, тому що інший шлагбаум уже був закритий.
Дії правопорушника кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 123 КУпАП як в`їзд на залізничний переїзд у випадках, коли рух через переїзд заборонений.
Оцінивши зазначені докази у їх сукупності та дослідивши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що у справі зібрано достатньо доказів, що доповнюють один одного, які є повними, безсумнівними, належними та такими, що не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП, судом не встановлено.
Врахувавши характер вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати до ОСОБА_1  адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскільки воно є достатньою мірою покарання за вчинене правопорушення, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, запобігання вчиненню нових правопорушень.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, з особи, на яку накладено адміністративне стягнення, стягується судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40-1, 130, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 123 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (рахунок для сплати: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106/22030106, ЄДРПОУ 37993783).
Роз`яснити ОСОБА_1 що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою Кабінету Міністрів України.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя     Ірина  БІЛЕРА