ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 року	Львів	Справа № 260/7475/25 пров. № А/857/17/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді	Хобор Р. Б.,	
суддів:	Бруновської Н. В.,	
 	Запотічного І. І., 	
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційні скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року, що ухвалив суддя Дору Ю.Ю. у місті Ужгороді, у справі № 260/7475/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) про визнання дії та бездіяльності протиправними, 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 січня 2010 року по 28 лютого 2018 року із врахуванням базового місяця - січень 2008 року. 
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення (з врахуванням раніше виплачених сум), із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в період із 01 січня 2010 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44. 
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_4 прикордонного загону у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування (нарахування у меншому розмірі) та невиплати індексації грошового забезпечення в належному розмірі із 01 березня 2018 року по 01 серпня 2018 року із урахуванням базового місяця березень 2018 року та без застосування абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078. 
- зобов`язати НОМЕР_4 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 01 серпня 2018 року у розмірі 4463,15 грн. на місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, відповідно до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням фактично виплачених сум. 
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2010 року по день її фактичної виплати, - відповідно до Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.
24 листопада 2025 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким вирішив адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 року та з 01.01.2017 року по 28.02.2018 із застосуванням при нарахуванні січня 2008 року, як базового місяця.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 року та за період з 01.01.2017 року по 28.02.2018, із застосуванням при нарахуванні січня 2008 року, як базового місяця.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із застосуванням при нарахуванні січня 2008 року, як базового місяця.
Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 із застосуванням при нарахуванні січня 2008 року, як базового місяця.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2018, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2018, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язком для всіх роботодавців, незалежно від форми власності. Суд першої інстанції встановив, що оскільки посадові оклади військовослужбовців з січня 2008 року до березня 2018 року не змінювалися, то січень 2008 року є належним базовим місяцем для обчислення індексації за період із 01.12.2015 по 28.02.2018. Щодо періоду після березня 2018 року (нового базового місяця) суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у позивача права на отримання індексації-різниці відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, оскільки відповідач не вирішив питання про те, чи перевищив розмір підвищення доходу суму належної індексації.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржили відповідачі, подавши апеляційні скарги, в яких кожен із відповідачів просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині позовних вимог, що стосуються того відповідача, який подав апеляційну скаргу, та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні відповідної частини позовних вимог. 
У обґрунтування вимог апеляційної скарги кожен із відповідачів зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи та зробив помилковий висновок про задоволення позову.
Таку позицію відповідачі пояснюють тим, що позивач порушив строки звернення до адміністративного суду, оскільки з моменту його виключення зі списків особового складу військових частин у 2016 та 2018 роках до моменту подання позову у 2025 році минуло понад вісім років, що значно перевищує встановлений законом місячний чи тримісячний строк.
Військова частина НОМЕР_2 наголошує на своїй неналежності як відповідача, оскільки Військова частина НОМЕР_2 не здійснювала звільнення позивача, а, згідно з нормами матеріального права та роз`ясненнями Адміністрації Державної прикордонної служби України, остаточний розрахунок за всіма видами забезпечення, включаючи індексацію за весь період служби в різних органах, має проводити виключно та військова частина, з якої військовослужбовця виключили у зв`язку зі звільненням у запас.
Крім того, апелянти вказують на помилковість застосування січня 2008 року як базового місяця до правовідносин, що виникли до грудня 2015 року, оскільки нова редакція Порядку № 1078, яка пов`язує зміну базового місяця виключно з підвищенням посадового окладу, не має зворотної дії в часі та застосовується тільки з моменту набрання чинності Постановою № 1013. 
Відповідачі також зауважують, що при визначенні права на індексацію-різниці у березні 2018 року суд першої інстанції не врахував у складі доходу позивача у лютому щомісячну додаткову грошову винагороду за постановою Кабінету Міністрів України № 889, яку скасовано саме з 01.03.2018 року, що призвело до неправильного розрахунку розміру підвищення доходу. 
На переконання відповідачів, суд першої інстанції помилково вважав доведеною обставину наявності порушеного права, оскільки позивач попередньо не звертався до військових частин із відповідними заявами, а отже, відповідачі не вчиняли протиправної бездіяльності та не приймали жодних рішень щодо перерахунку індексації.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що позивач із 01 січня 2010 року по грудень 2015 року та у період з 01 січня 2017 року по 01 серпня 2018 року проходив військову службу та перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_3 .
У період з 01.03.2016 року по 17.10.2016 проходив військову службу та перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01 серпня 2018 року № 267-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення.
09.07.2025 позивач через уповноваженого представника скерував до відповідача звернення, згідно з яким просив надати інформацію про нарахування індексації грошового забезпечення.
Листом від 28.07.2025 галузевий державний архів Державної прикордонної служби України надав позивачу копії особових карток позивача за період з 2010 по 2018 рік.
Із копій особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 2010 по 2018 роки видно, що: виплачено індексації грошового забезпечення у 2010 році - 315,39 грн.; у 2011 році - 128,44 грн.; у 2012 році - 00,00 грн.; у 2013 році - 00,00 грн.; у 2014 році - 1 047,49 грн.; у 2015 році - 2 461,84 грн.; у 2016 році - 0,00 грн.; у 2017 році - 0,00 грн.; у 2018 році - 00,00 грн, із червня по вересень 2010 року; січень, із квітня по липень та із жовтня по грудень 2011 року; із січня по грудень 2012 року; із січня по грудень 2013 року; із січня по травень 2014 року; із січня по жовтень 2015 року; з січня по грудень 2016 року; із січня по грудень 2017 року; січень та лютий 2018 року - індексація грошового забезпечення взагалі не була нарахована та виплачена, а у місяцях, коли йому виплатили індексацію у ці роки, її нарахування відповідач провів на власний розсуд без врахування індексу споживчих цін та застосування базового місяця при нарахуванні індексації грошового забезпечення, тобто з порушенням вищевказаних законодавчих норм, а саме підвищення посадового окладу на законодавчому рівні у січні 2008 року.
Із копії особистої картки грошового забезпечення ОСОБА_1 із НОМЕР_4 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) за 2018 рік видно, що індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась без врахування вимог абз. 4, 5, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.
Вважаючи бездіяльність відповідачів щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2010 по 01.08.2018 із застосуванням січня 2008 року та березня 2018 року, як базових місяців та за період з 01.03.2018 по 01.08.2018 із врахуванням вимог п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003, протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що апелянти оскаржили рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання військових частин НОМЕР_2 та НОМЕР_3 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період із 01.12.2015 по 31.07.2018, апеляційний суд перевіряє правильність рішення суду першої інстанції за такими видами індексації та відповідними періодами:
- щодо нарахування поточної індексації із застосуванням базового місяця січня 2008 року (період із 01.12.2015 по 28.02.2018);
- щодо нарахування індексації - різниці (період із 01.03.2018 по 31.07.2018).
Щодо належності Військової частини НОМЕР_2 як відповідача у вказаній справі апеляційний суд зазначає таке.
Апеляційний суд встановив, що у відносинах позивача з Військовою частиною НОМЕР_2 мало місце не звільнення, а переміщення по службі, що підтверджується наявними в матеріалах справи особовими картками грошового забезпечення ОСОБА_1 та відомостями про проходження служби, згідно з якими, 17.10.2016 позивача виключили зі списків Військової частини НОМЕР_2 не у зв`язку зі звільненням, а через переміщення по службі до Військової частини НОМЕР_3 . У разі такого переміщення атестати та відомості про грошове забезпечення передають до нового місця служби для подальших виплат.
Відповідно до п. 293 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009, військовослужбовця, який звільняється зі служби, належить повністю розрахувати за всіма видами належного військовослужбовцю матеріального та грошового забезпечення саме в день виключення зі списків особового складу того органу, з якого військовослужбовець безпосередньо звільняється в запас. 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що Військова частина НОМЕР_2 не мала обов`язку проводити остаточний розрахунок із позивачем.
На переконання апеляційного суду, обов`язок із виплати індексації за весь період служби позивача, у тому числі за час служби в інших органах, покладається саме на той орган, з якого позивач звільнився в запас, оскільки обов`язок провести повний розрахунок за всіма видами забезпечення (включаючи заборгованість за минулі періоди в інших частинах) виникає лише в день виключення зі списків особового складу у зв`язку зі звільненням.
Оскільки остаточним місцем служби позивача була Військова частина НОМЕР_3 , з якої позивача звільнено 01.08.2018, саме Військова частина НОМЕР_3 несе відповідальність за нарахування та виплату індексації за всі попередні періоди, зокрема і за 2016 рік. 
Відтак, апеляційний суд вважає, що Військова частина НОМЕР_2 є неналежним відповідачем у цій справі, а тому в задоволенні позовних вимог до Військової частини НОМЕР_2 необхідно відмовити.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі - Закон № 2011-XII), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною 3 та 4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. 
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ “Про індексацію грошових доходів населення” (далі - Закон № 1282-ХІІ).
У статті 1 Закону № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Частинами 1, 2 та 6 статті 5 Закону № 1282-XII встановлено, що підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів. Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078).
У пункті 1-1 Порядку № 1078 визначено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 року № 491-IV “Про внесення змін до Закону України “Про індексацію грошових доходів населення”.
Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно з п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме:
1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;
2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;
3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів;
4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття;
5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються;
6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів;
7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 року до 15.12.2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.
У разі підвищення грошових доходів населення випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції базовим місяцем вважається місяць, у якому мало місце таке підвищення.
Для проведення подальшої індексації або здійснення чергового підвищення доходів випереджаючим шляхом обчислення індексу споживчих цін здійснюється наростаючим підсумком починаючи з наступного за базовим місяця.
Нарахування сум індексації або проведення чергового підвищення грошових доходів випереджаючим шляхом здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, на підставі якого нарахована сума індексації перевищить суму підвищення доходів випереджаючим шляхом у базовому місяці.
Таким чином, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
При цьому, індексація не нараховується, якщо розмір підвищення посадового окладу перевищує величину індексу споживчих цін.
Апеляційний суд встановив те, що відповідач Військова частина НОМЕР_3 не нарахувала позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а тому у відповідача Військової частини НОМЕР_3 є відповідний обов`язок нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення за цей період.
Отже, Військову частину НОМЕР_3 необхідно зобов`язати нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018. 
Як йшлося вище, за змістом пункту 5 Порядку № 1078, підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.
Таким чином, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).
Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2021 року по справі № 120/313/20-а.
Апеляційний суд встановив те, що зміна посадових окладів, з урахуванням періоду проходження військової служби позивачем, відбулась 01 січня 2008 року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу” (далі – постанова № 1294). 
Таким чином, якщо останнє підвищення окладу за посадою відбулось у січні 2008 року, то для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з лютого 2008 року.
Отже, базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін при проведенні індексації грошового забезпечення позивача, у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, є січень 2008 року, в якому, постановою № 1294, встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
Наведений висновок є підставою для задоволення позову, в частині визначення базового місяця - січня 2008 року. 
Таким чином, апеляційний суд вважає, що вказану частину позовних вимог необхідно задовольнити шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_3 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року.
Пункт 5 Порядку № 1078 застосовується з 1 грудня 2015 року у новій редакції на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 “Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів”.
Відповідно до абзацу 1 пункту 5 Порядку № 1078, у вказаній редакції, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Абзац 2 пункту 5 Порядку № 1078 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Згідно з абзацом 3 пункту 5 Порядку № 1078, сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Як передбачено абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078, у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Відповідно до абзацу 6 пункту 5 Порядку № 1078, що діяв з 1 грудня 2015 року, у редакції Постанови № 1013 від 9 грудня 2015 року, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Верховний Суд неодноразово, зокрема й в постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, зазначав, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 суд повинен встановити:
1) розмір підвищення доходу позивачки в березні 2018 року (А);
2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б);
3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації - різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Вказані висновки викладені у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21, а тому враховуються при вирішенні цієї справи.
Відповідно до даних про грошове забезпечення, які надав ОСОБА_1 за 2018 рік, розмір грошового забезпечення позивача становив: у лютому 2018 року – 5378,21 грн, у березні 2018 року – 8516,40 грн. 
Таким чином, місячний грошовий дохід позивача, у зв`язку з підвищенням з 01 березня 2018 року посадових окладів, збільшився на 3138,19 грн.
Згідно зі ст. 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2018 рік” від 07 грудня 2017 року № 2246-VIII, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року становив 1762,00 грн, та був актуальним для березня 2018 року.
Відповідно до п. 4 Порядку № 1078, сума можливої індексації грошового забезпечення за березень 2018 року розраховується як добуток прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків: 1762,00 грн х 253,3% х 100 = 4463,15 грн. 
Величина приросту індексу споживчих цін (253,3%) визначена накопиченим наростаючим підсумком із лютого 2008 року (місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу) – січнем 2008 року) по березень 2018 року включно.
Оскільки розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (3138,19 грн) не перевищує суму можливої індексації грошового забезпечення, що склалась у цьому місяці (4463,15 грн), то індексація-різниця, відповідно до п. 5 Порядку № 1078, становить 1324,96 грн.
Сума індексації-різниці у розмірі 1324,96 грн має виплачуватись позивачу щомісяця з 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року.
У місяцях, в яких величина індексу споживчих цін, обчисленого наростаючим підсумком із квітня 2018 року, перевищує поріг індексації, до суми індексації-різниці додається поточна складова індексації грошового забезпечення, розрахована відповідно до п. 4 Порядку № 1078, із застосуванням березня 2018 року, як місяця підвищення доходу.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, порушене право ОСОБА_1 щодо індексації грошового забезпечення за період із 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року необхідно відновити, шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року, у вигляді індексації-різниці у розмірі 1324,96 грн щомісяця.
Вказаний висновок апеляційного суду є підставою для задоволення відповідної частини позовних вимог.
Разом з тим апеляційний суд звертає увагу на те, що рішення суду першої інстанції в частині інших позовних вимог в апеляційному порядку не оскаржувалось, а тому апеляційний суд не знаходить правових підстав для перегляду рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції, в частині задоволення позову, неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає доводи апеляційних скарги такими, що спростовують висновки суду першої інстанції, в частині задоволення позову, а тому апеляційні скарги необхідно задовольнити частково, рішення суду першої інстанції, в цій частині скасувати та прийняти у відповідній частині постанову про часткове задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_3 ) задовольнити частково. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2025 року у справі № 260/7475/25, в частині задоволення позову, скасувати та прийняти в цій частині постанову, відповідно до якої позовні вимоги задовольнити частково. 
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року та індексації, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 за період з 01.03.2018 по 31.07.2018.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січня 2008 року та індексацію грошового забезпечення за період 01 березня 2018 року по 31 липня 2018 року, у вигляді індексації-різниці у розмірі 1324,96 грн щомісяця.
В задоволенні інших позовних вимог, в тому числі вимог до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), - відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний