Справа №751/4279/26
Провадження №3/751/1095/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі: головуючого судді Діденко А.О. 
секретаря судового засідання Рак Я.М.
за участі особи, відносно якої складено протокол – ОСОБА_1 , захисника адвоката Хомича А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

В с т а н о в и в:
19.04.2026 о 00 год. 06 хв. у м. Чернігів. по вул. Дмитра Самоквасова, буд. 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер або в медичному закладі ЧОПНО відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
За даним фактом стосовно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Хомич А.М. винуватість особи заперечили. Зазначили, що зупинка транспортного засобу носила незаконний характер та не мала під собою підстав. Крім того, на час контакту із працівникам поліції ОСОБА_2 не керував транспортним засобом. Працівники поліції здійснювали тиск на ОСОБА_2 , а крім того в даний час в місті була повітряна тривога та обстріл, і перебування на вулиці порушувало вимоги безпеки ОСОБА_2 . ОСОБА_2 неодноразово зазначав, і це зафіксовано на відеозаписі, що він не відмовляється від проходження огляду. Заразом від нервування ОСОБА_2 стало погано із серцем, і він повідомляв про це працівників поліції та просив викликати швидку допомогу. Однак вони не зважали на це, і продовжували вимагати проходження огляду попри погіршення стану здоров`я.
Вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 
Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння передбачено імперативною нормою, яка передбачає обов`язкове проходження огляду на вимогу поліцейського у випадку виявлення ним ознак сп`яніння, незалежно від особистих обставин та бажання особи, щодо якої порушується таке питання. 
Відповідно до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; направленням на огляд водія з метою виявлення стану сп`яніння, в яких вказані ознаки сп`яніння та відповідно до яких огляд не проводився; актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, що міститься на доданому до протоколу оптичному диску та рапортом інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП. 
Із дослідженого судом відеозапису вбачається, що 19.04.2026 о 00 год 06 хв транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції. Факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 беззаперечно підтверджується відеозаписом з відеореєстратора працівників патрульної поліції. Слід відзначити, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 демонструє поведінку, що не відповідає обстановці – зокрема заперечує керування транспортним засобом (00:16), а о 00 год 21 хв, одразу після повідомлення працівниками поліції виявлених ознак алкогольного сп`яніння, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота, намагається втекти від працівників поліції. Після затримання працівниками поліції ОСОБА_1 дійсно неодноразово повідомляє про те, що погано себе почуває, однак його поведінку суд розцінює саме як відмову від проходження огляду. Про це свідчить сукупність таких ознак, як спроби заперечувати керування транспортним засобом та спроба втечі, суперечливі пояснення ОСОБА_1 щодо причин поганого самопочуття (в судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що відчув проблеми із серцем, в той час як на відеозаписі ОСОБА_1 посилається на те, що нібито вдарився головою під час затримання). На уточнюючі питання суду про те, чи звертався ОСОБА_1 в подальшому за медичною допомогою, останній повідомляє, що не звертався. 
Також, суд відхиляє доводи щодо незаконної зупинки транспортного засобу із наступних підстав. 
У першу чергу слід відзначити, що транспортний засіб був зупинений після початку комендантської години, а отже правові підстави для зупинки транспортного засобу були.
Крім того, суд зауважує, що навіть безпідставна зупинка транспортного засобу у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП не являє собою підставу для визнання адміністративного протоколу недопустимим доказом, а особа, що здійснює керування транспортним засобом у стані сп`яніння, підлягає адміністративній відповідальності незалежно від підстави зупинки транспортного засобу. 
Так, у постанові Хмельницького апеляційного суду від 26 грудня 2024 року в справі № 680/495/24 було зазначено наступне: стосовно доводів сторони захисту про перевищення працівником поліції своїх службових обов`язків, яке полягає у незаконній зупинці транспортного засобу, що потягло безпідставне проведення огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у водія, то апеляційний суд з таким твердженням погодитися не може. Законність підстави зупинки транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст.130 КУпАП і дії працівників поліції щодо законності таких підстав зупинки можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному із наданням суду відповідних доказів на підтвердження таких обставин
Така позиція повністю узгоджується зі сталою апеляційною практикою у справах даної категорії, зокрема: постанови Хмельницького апеляційного суду у справах №688/1959/20, №686/8878/20, №672/1223/23, № 686/28677/23; постанова Київського апеляційного суду від 09.10.2024 у справі №759/19292/23; постанова Тернопільського апеляційного суду від 11.07.2025 у справі №595/804/25; постанові Одеського апеляційного суду від 27.08.2025 у справі № 505/1412/25. Подібна за змістом правова позиція була висловлена Чернігівським апеляційним судом у постановах від 17.03.2025 у справі №738/2704/24, від 17.03.2025 у справі №747/398/24 та від 19.02.2025 у справі №750/17801/24, від 16.10.2025 у справі 751/5868/25 та від 11.12.2025 у справі №751/6769/25; Одеським апеляційним судом у постанові від 19.08.2024 у справі № 512/961/23 та від 19.08.2024 у справі № 947/36081/23; Київським апеляційним судом у постанові від 09.06.2025 у справі № 375/885/25 , від 09.12.2024 у справі № 369/9223/24, від 05.10.2023 у справі № 760/17715/22 та від 19.06.2023 у справі № 379/430/23; постанові Тернопільського апеляційного суду від 22.07.2025 у справі № 607/10583/25 та від 30.04.2025 у справі № 596/235/25; у постановах Харківського апеляційного суду від 17.06.2025 у справі № 643/8653/24 та від 03.06.2025 у справі № 645/1374/25; постановах Сумського апеляційного суду від 25.07.2025 у справі № 591/446/25, від 03.09.2020 у справі № 585/1205/20 та від 29.05.2020 у справі № 950/501/20 та багато ін.
Отже, у разі виявлення працівниками поліції у водія наявності ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, такий водій підлягає безумовному обов`язку пройти огляд на визначення наявності стану сп`яніння незалежно від підстав зупинки транспортного засобу. У разі ж виявлення факту перебування у стані сп`яніння водій має бути відсторонений від керування транспортним засобом, оскільки його дії створюють небезпеку для оточуючих.
За сукупністю наведеного суд, поза будь-яким сумнівом розцінює поведінку ОСОБА_1 як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. При цьому помилковою є позиція захисника, що відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння повинна носити виключно лише чітко сформульований вербальний характер, як зокрема: «Я відмовляюся пройти огляд». Поведінка водія, яка хоча й не передбачає такої чіткої відмови, однак коли водій своїми діями свідчить про небажання проходити огляд, є однієї із форм відмови від проходження огляду.
Крім того, суд зауважує, що чинне законодавство не містить норм, які звільняють особу від обов`язку проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння під час повітряної тривоги. 
За вказаних обставин суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
При визначенні виду стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника згідно зі ст. ст. 34, 35 КУпАП суд не вбачає. 
Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 . стягнення, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн 60 коп. 
Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч. 1 ст. 130, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд  

П о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн (отримувач коштів: ГУК у Чернігівській області/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37972475, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA528999980313070149000025001, КБКД: 21081300, призначення платежу*21081300, серія протоколу, № протоколу, ПІБ), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. на користь ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача – Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
Згідно зі ст. 291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова.
Повний текст судового рішення складено 24.06.2026.  

Суддя: А.О. Діденко