Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3377/25
Номер провадження2-о/173/18/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
повне
29 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Челюбєєва Є.В.,
за участі:
секретаря Салтикової С.І.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_3 - Підлубної Ю.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту батьківства,
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства.
Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по лютий 2024 року. Від цих відносин мають спільну дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 загинув при виконанні військового обов`язку. За час життя з цивільним чоловіком вони не подавали заяву про визнання його батьком дитини. Із самого народження дитини та по лютий 2024 року, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували дитину, утримували її та ОСОБА_4 виконував усі обов`язки батька дитини передбачені сімейним законодавством.
Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5  має юридичне значення для заявника, і необхідне для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника. 
Провадження у справі відкрито 22.12.2025.
Ухвалою суду від 11.02.2026 до участі у справі як заінтересованих осіб залучено Міністерство оборони України та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Заявник в судовому засіданні підтримала заяву та пояснила, що проживала з ОСОБА_4 з 2016 року. Під час стосунків у них народилася дитина, син ОСОБА_6 , який був зареєстрований лише на матір, а батьком було вказано ОСОБА_7 . Після припинення спільного проживання вони продовжували спілкування, ОСОБА_8 забирав до себе сина, ніколи не сумнівався, що це його дитина. Заявник підтримувала стосунки з його сестрою ОСОБА_9 та тіткою ОСОБА_10 . Вони визнавали ОСОБА_6 як сина ОСОБА_8 . Померлий обіцяв зареєструвати на себе сина коли приїде у відпустку наступного разу, але потім загинув.
Представник заявника в судовому засіданні на задоволенні заявлених вимог наполягала з підстав, зазначених у заяві про встановлення факту батьківства.
Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася.
Представник заінтересованої особи Хворостини А.Р. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, зауважила, що з лютого 2024 року загиблий перебував у інших стосунках і у близьких стосунках із заявником не перебував.
Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Представники заінтересованих осіб Верхньодніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Служби у справах дітей Верхньодніпровської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.
Вислухавши заявника, представників сторін, дослідив матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27.10.2021 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник народила дитину, ОСОБА_5 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації народження № 00052848411 від 06.08.2025 із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.02.2018, де батьком вказано ОСОБА_7 .
ОСОБА_4 перебував на військовій службі у ВЧ НОМЕР_2 з 06.09.2024, що підтверджується довідкою командира ВЧ НОМЕР_2 від 10.09.2024 № 100924/26.
Під час проходження військової служби ОСОБА_4 загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 23.06.2025, довідкою для отримання допомоги на поховання.
Згідно свідоцтва про поховання № 202 від 27.06.2025, виданого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 поховано у м. Підгородне, також у АДРЕСА_2 , зареєстрована з 11.11.2013 року сестра загиблого ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом з реєстру територіальної громади № 2023/008613930 від 24.10.2023. 
На момент смерті ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , що підтверджується інформацією з Верхньодніпровської міської ради № 2197 від 24.06.2025.
Згідно повідомлення державного нотаріуса № 05/01-16 від 23.01.2026, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася.
Із фотознімків, долучених до матеріалів справи та досліджених у судовому засіданні, вбачається, що між зображеними на них особами, якими, за словами представників обох сторін, є заявник та ОСОБА_4 , існували близькі, довірливі та особисті стосунки. Особи зафіксовані удвох, з дітьми та іншими родичами, у невимушеній обстановці, що свідчить про наявність між ними стійких особистих взаємин.
Відповідно до рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області, від 15.04.2013 по цивільній справі за позовом органу опіки та піклування Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_12 про позбавлення батьківських прав, батька загиблого, ОСОБА_12 було позбавлено батьківських прав стосовно померлого, а мати, ОСОБА_13 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 09.07.2010.
Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом від 26.03.2026 за № 131/31.4-25 повідомлено, що актові записи про шлюб, розірвання шлюбу, народження дітей та смерть батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні, та надано Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00057347931 від 26.03.2026, де батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені  ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Відповідно до висновку експерта № 160-МГ від 04 березня 2026 року вірогідність того, що ОСОБА_4 дійсно є біологічним батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зав`язків, за результатом даної експертизи складає не менше 99,999 %.
Встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо дитини ОСОБА_5 необхідне для виникнення у дитини особистих і майнових прав, зокрема, прав і гарантій, передбачених чинним законодавством України для членів сім`ї загиблого військовослужбовця, права на спадкування, на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника та інших. 
Згідно з ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.
Передумовою звернення до суду із позовною заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.
Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.
Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Згідно із статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
При народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою (стаття 135 СК України).
Відповідно до частини першої статті 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до абзацу «а» пункту 2 розділу ІІІ Правил підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи.
Згідно з пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, які містяться у листі від 1 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до статті 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.
Відповідно до статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст. 77-79 ЦПК України.
Відповідно до частини першої та п`ятої статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Враховуючи викладене, оцінивши надані заявником докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявником доведено факт батьківства загиблого щодо дитини. Встановлення зазначеного факту є необхідним для заявника, не пов`язане з подальшим вирішенням спору про право, а тому заява підлягає задоволенню.
Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.
Пунктом 2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил визначено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.
Оскільки, суд дійшов до висновку про наявність підстав про встановлення батьківства, то відповідно доцільно вирішити питання щодо внесення відповідних змін до актових записів про народження дитини.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263, 265, 268, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ), Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (51600, Дніпропетровської області, Кам`янського району, м. Верхньодніпровськ, пл. О. Поля, 8, ЄДРПОУ 34148670), Міністерство оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ЄДРПОУ 00034022), Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ЄДРПОУ 21910427), про встановлення факту батьківства - задовольнити.
Встановити факт батьківства громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження: Україна, Дніпропетровська область, місто Кам`янське.
Зобов`язати Верхньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України внести зміни до актового запису № 13 про народження ОСОБА_5 , складеного 23 лютого 2018 року Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, зазначивши в графі «відомості про батька» - ОСОБА_4 , громадянин України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Повний текст рішення суду складений 06.07.2026.

Суддя: Є.В. Челюбєєв