ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 року Чернігів Справа № 620/4314/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу  
за позовом	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Батьківщина "	
до	Волинської митниці	
про	визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови, 	
У С Т А Н О В И В:
Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” звернулось до суду з позовом до Волинської митниці, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2; 
- визнати протиправною та скасувати складену Волинською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000983 від 28.10.2025, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № 25UA205050042184U0 від 28.10.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.10.2025 з метою імпорту товару на територію України за допомогою електронного декларування до Волинської митниці було подано митну декларацію типу ІМ/40/ДЕ № 25UA205050042184U0. При перевірці правильності визначення митної вартості, відповідач дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи містять розбіжності та зобов`язано надати додаткові документи, які б підтвердили митну вартість товарів. Не дивлячись на всі надані документи, що підтверджують митну вартість товарів, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2 та на виконання прийнятого рішення складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000983 від 28.10.2025. На думку позивача, відповідачем не дотримано вимог Митного кодексу України, оскільки в спірному рішенні не наведено належного обґрунтування та переконливих доводів, які б підтверджували неповноту відомостей щодо митної вартості товару. Вказує, що до митного оформлення було подано належні та достатні документи, які підтверджують вартість товару, транспортні витрати та факт здійснення оплати за нього, а відомості, що містяться у таких документах, є узгодженими між собою, не містять розбіжностей чи ознак недостовірності та підтверджують числові значення складових митної вартості й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.05.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов, у якому просив відмовити у його задоволенні. Указує на те, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено неможливість визнання митної вартості товару за МД від 28.10.2025 № 25UA20505004218U0, оскільки подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, які є визначальними для сумніву митниці в достовірності заявлених відомостей про митну вартість, та, як наслідок, реалізації права митного органу вимагати додаткові документи, які б спростували ці розбіжності. Так, пунктом 3.3 Контракту від 01.06.2023 № 01/06-23 (далі - Контракт) визначено, що платежі здійснюються згідно інвойсів. Для підтвердження здійснення оплати за оцінюваний товар декларантом надано витяг з системи SWIFT № 250923/000024577 та додатково на вимогу - копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 44. Указані платіжні документи датовані 23.09.2025, тоді як товар був проданий згідно інвойсу № RE-354-2025 лише 02.10.2025. При цьому, в інвойсі від 02.10.2025 № RE-354-2025 відсутня інформація щодо отримання оплати за товар, та вказано: «Умови оплати: оплата одразу після отримання рахунку». Із огляду на вищезазначене, а також на те, що в графі 70 «Призначення платежу» витягу з системи SWIFT від 23.09.2025 № 250923/000024577 та копії платіжної інструкції в іноземній валюті від 23.09.2025 № 44 міститься лише посилання на Контракт, дані банківські платіжні документи неможливо ідентифікувати як такі, що стосуються оцінюваного товару, а отже, дані банківські платіжні документи не можуть бути взяті до уваги, як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар. Також, не дивлячись на надання позивачем довідки про транспортні витрати від 27.10.2025 №122 та зазначення в ній факту включення вартості завантажувальних робіт до вартості перевезення, відомостей щодо їх розміру подані документи не містять. Інших документів, які б документально підтвердили складові митної вартості, позивач на пропозицію митного органу не надав. За результатом проведеної письмової консультації щодо вибору методу визначення митної вартості товару Волинською митницею з дотриманням вимог чинного законодавства прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів. Митну вартість визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі ЄАІС Держмитслужби). З наведених підстав відповідач вважає, що його рішення та картка відмови у митному оформленні (випуску) товарів відповідає вимогам митного законодавства.
Позивач подав відповідь на відзив, у якому вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відносно твердження відповідача про неможливість ідентифікування наданих позивачем банківських платіжних документів як таких, що стосуються оцінюваного товару, а тому не можуть бути взяті ним до уваги вказав, що оскільки у платіжній інструкції в іноземній валюті СТОВ «Батьківщина» від 23.09.2025 № 44 на суму 137 000,00 Євро зазначено, що вказаний платіж є передоплатою за контрактом 01/06-23 від 01.06.2023, і що здійснений платіж повністю відповідає як за сумою, так і за датою складання складеному компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA з посиланням на цей самий контракт підтвердженню замовлення - Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 23.09.2025, а також складеному у подальшому інвойсу (рахунку) Rechnung Nr.RE-354-2025 aus Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 02.10.2025, перелічені вище документи не можуть бути підставою для висновку про неповноту та/або недостовірність наданої позивачем інформації про митну вартість товару. Зауважив, що платіжні реквізити LYDIA BURGHARDT – TECHNIKA, зазначені у платіжній інструкції від 23.10.2025 № 44, співпадають із реквізитами продавця за Контрактом від 01.06.2023 № 01/06-23. Також позивач зазначив, що вартість навантаження комбайну включено до вартості його перевезення, що не заборонено а ні чинним законодавством України, а ні міжнародними нормами; у будь-якому випадку вартість навантаження поза визначеною позивачем митною вартістю товару не залишилася. Недоведеною та необґрунтованою є розрахована відповідачем митна вартість товару: оскаржуване рішення не містить порівнянь характеристик оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, посадовою особою митниці не наведено належних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Вважає, що надані до митного оформлення документи в своїй сукупності містять достатні відомості для встановлення складових митної вартості товару, зазначені відповідачем підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості за основним методом є необґрунтованими.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
СТОВ “Батьківщина” є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому чинним законодавством порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.
01.06.2023 між Компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA (Німеччина), як Продавцем, та СТОВ «Батьківщина», як Покупцем, укладено контракт № 01/06-23 (надалі - Контракт), відповідно до умов якого Продавець постачає Покупцеві сільськогосподарську техніку та обладнання, матеріали та обладнання для їх монтажу та обслуговування, які надалі іменуються Товар. Товар поставляється згідно з інвойсами до цього Контракту, які є його невід?ємною частиною. Номенклатура, кількість і ціна Товару визначаються в інвойсах до Контракту на кожну конкретну поставку. Ціна Товару визначається в Євро та вказується в інвойсах Продавця. Пунктом З Контракту вказано, що валютою платежу за цим Контрактом є Євро. Оплата Товару, що поставляється за цим Контрактом, здійснюється за допомогою банківського переказу на розрахунковий рахунок Продавця: передоплата (повна чи часткова) відповідно до інвойсів, оплата після постачання Товару. Платежі здійснюються згідно Контракту.
На підставі вказаного Контракту Компанія LYDIA BURGHARDT – TECHNIKA надала СТОВ «Батьківщина» документ Auftragsbestatigung АB-148-2025 від 23.09.2025, що у перекладі з німецької означає «підтвердження замовлення», згідно з яким зобов`язалася поставити позивачу комбайн зернозбиральний без жниварки марки MASSEY FERGUSON Ideal 9T, серійний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, країна виробництва - Італія, у кількості 1 шт., вартістю 137 000,00 Євро.
23.09.2025 СТОВ «Батьківщина» сплатило у безготівковій формі на поточний рахунок Компанії LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA грошові кошти в сумі 137 000,00
Євро із призначенням платежу «PREPAYMENT TO CONTRACT 01/06-23 DD 01.06.2023, FOR MACHINES», що у перекладі з англійської означає «передоплата за договором» 01/06-23 від 01.06.2023, за машини», що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті СТОВ «Батьківщина» від 23.09.2025 № 44 на суму 137 000,00 Євро та SWIFT Interface від 23.09.2025 № 250923/000024577.
На виконання Контракту Компанія LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA згідно з інвойсом (рахунком) - Rechnung Nr.RE-354-2025 aus Auftragsbestatigung AB-148-2025 від
02.10.2025 поставила позивачу комбайн зернозбиральний без жниварки марки MASSEY FERGUSON Ideal 9T, серійний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, країна виробництва - Італія, в кількості 1 шт., вартістю 137 000,00 Євро.
Перевезення комбайну за маршрутом Dessau (Німеччина) - с. Калюжинці Прилуцького р-ну Чернігівської обл. на замовлення позивача здійснило Товариство з обмеженою відповідальністю «Візавто». Доказами, що підтверджують наведені обставини, є інвойс (рахунок) Rechnung Nr.RE-354-2025 aus Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 02.10.2025, договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.10.2026, укладений між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ТОВ «Візавто», як Перевізником, заявка на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, укладена між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ТОВ «Візавто», як Перевізником, міжнародна товарно - транспортна накладна CMR № 650332 від 22.10.2025, рахунок - фактура ТОВ «Візавто» від 27.10.2025 № СФ-0000146, платіжні інструкції СТОВ «Батьківщина» від 27.10.2025 № 8048 на суму 383550,00 грн, від 28.10.2025 № 8059 на суму 7,20 грн, довідка ТОВ «Візавто» про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122, копії яких містяться в матеріалах справи.
05.08.2025 між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 , як Виконавцем, укладено договір доручення на надання митно - брокерських послуг № 05-08-25, відповідно до умов якого Виконавець зобов?язується, діючи як прямий митний представник, представляти інтереси Замовника в митних органах України, здійснювати митне оформлення та декларування товарів від імені та за рахунок Замовника, який є декларантом та утримувачем митного режиму товарів, що йому належать або якими він має право розпоряджатися. Виконавець зобов`язується здійснювати всі необхідні дії, пов`язані з підготовкою, поданням митної декларації (МД), супровідною документацією, а також представляти інтереси Замовника під час здійснення митного оформлення у відповідних митних органах.
28.10.2025 з метою митного оформлення вказаного вище комбайну представником СТОВ «Батьківщина» ФОП ОСОБА_1 було подано до Волинської митниці шляхом електронного декларування митну декларацію типу IМ/40/ДЕ № 25UA205050042184U0.
Як зазначено у графі 44 декларації, що містить продовження на її другій сторінці, до неї було додано: контракт від 01.06.2023 № 01/06-23, укладений між Компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA, як Продавцем, та СТОВ «Батьківщина», як Покупцем; підтвердження замовлення - Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 23.09.2025; платіжна інструкція в іноземній валюті СТОВ «Батьківщина» від 23.09.2025 № 44 на суму 137 000,00 Євро; SWIFT Interface від 23.09.2025 № 250923/000024577; інвойс (рахунок) - Rechnung Nr.RE-354-2025 aus Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 02.10.2025; договір про міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.10.2026, укладений між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ТОВ «Візавто», як Перевізником; заявка на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, укладена між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ТОВ «Візавто», як Перевізником; міжнародна товарно - транспортна накладна CMR № 650332 від 22.10.2025; рахунок - фактура ТОВ «Візавто» від 27.10.2025 № СФ-0000146; платіжні інструкції СТОВ «Батьківщина» від 27.10.2025 № 8048 на суму 383550,00 грн, від 28.10.2025 № 8059 на суму 7,20 грн; довідка ТОВ «Візавто» про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122; листи пояснення ТОВ «Візавто» від 28.10.2025 №№ 01, 02; лист - повідомлення СТОВ «Батьківщина» від 28.10.2025 № 2025/10.28-01; договір доручення на надання митно - брокерських послуг від 05.08.2025 № 05-08-25, укладений між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ФОП ОСОБА_1 , як Виконавцем; митна декларація країни відправлення від 06.10.2025 № 25DE736170304668B4; фотографії комбайну.
Також до митної декларації було додано декларацію митної вартості від
28.10.2025 № 722.
Після подання декларації від митниці декларанту надійшло повідомлення від 28.10.2025 № 1768564, у якому відповідач, посилаючись на те, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, вказувалось про те, що позивачу необхідно згідно статті 53 та статті 54 Кодексу в 10-ти денний термін надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митно вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару: 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов?язаний з контрактом про поставку товару, митна вартість якого визначається; 7) виписку з бухгалтерської документації; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
Того ж дня представником СТОВ «Батьківщина» відповідачу було надано: копію митної декларації країни відправлення від 06.10.2025 № 25DE736170304668B4, листи від 28.10.2025 № 2025/10.28-01, № 01, № 02, копію платіжної інструкції в іноземній валюті від 23.09.2025 № 44, довідку про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122 та заявку на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, копії платіжних інструкцій від 27.10.2025 № 8048, від 28.10.2025 № 8059.
У порядку попередньої оплати позивачем було перераховано та зарезервовано на єдиному рахунку митниці, а у подальшому списано відповідачем наступні митні платежі: податок на додану вартість за ставкою 20% (код 028) у сумі 1 386 363,48 грн, що підтверджується Оборотами учасника ЗЕД - 30875436 на рахунку митниці (єдиний рахунок) з 24.10.2025 по 30.10.2025, сформованими в особовому кабінеті СТОВ «Батьківщина» на веб-сайті Державної митної служби України (https://cabinet.customs.gov.ua/clistate).
Разом з тим, Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2, у якому зазначила, що декларантом не забезпечено надання відповідно до п. 2 частини другої статті 52 Кодексу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об?єктивних, документально підтверджених даних. У зв?язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, ч. 6 статті 54 Кодексу передбачено, що у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Кодексу) та методу 26 (ст. 60 Кодексу) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, які відповідають умовам статей 59, 60 Кодексу, методу 2в (ст. 62 Кодексу) та методу 2г (ст. 63 Кодексу) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта - митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Кодексу на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 20.05.2025 № 25UA209170042681U4). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - бувшого у використанні зернозбирального комбайна CLAAS LEXION 7700TT без жниварки, вага - 20000 кг нетто, країна походження- Німеччина, рік виготовлення - 2020, який ввозився з Польщі на умовах поставки EXW Pyrzyce PL, та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить 274022,3578 євро за шт.
Своє рішення про коригування митної вартості товарів відповідач обґрунтував тим, що одними із основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (пункти 4, 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі- Кодекс)). Пунктом 3.3 Контракту від 01.06.2023 № 01/06-23 визначено, що платежі здійснюються згідно інвойсів. Для підтвердження здійснення оплати за оцінюваний товар декларантом надано витяг з системи SWIFT № 250923/000024577 та додатково на вимогу - копію платіжної інструкції в іноземній валюті № 44. Дані платіжні документи датовані 23.09.2025, тоді як товар був проданий згідно інвойсу № RE-354-2025 лише 02.10.2025. При цьому, в інвойсі від 02.10.2025 № RE-354-2025 відсутня інформація щодо отримання оплати за товар, та вказано: «Умови оплати: оплата одразу після отримання рахунку». З огляду на вищесказане, а також на те, що в графі 70 «Призначення платежу» витягу з системи SWIFT від 23.09.2025 № 250923/000024577 та копії платіжної інструкції в іноземній валюті від 23.09.2025 № 44 міститься лише посилання на Контракт, дані банківські платіжні документи неможливо ідентифікувати як такі, що стосуються оцінюваного товару, а отже, дані банківські платіжні документи не можуть бути взяті до уваги, як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар.
Для підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару декларантом надано заявку на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, рахунок на оплату від 27.10.2025 СФ-0000146, довідку про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122, а також додатково - копії платіжних інструкцій від 27.10.2025 № 8048, від 28.10.2025 № 8059 щодо оплати транспортних послуг. У довідці про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122 вказано, що витрати на завантажувальні роботи включені у вартість перевезення, проте не надано відомостей щодо вартості навантаження (в товаросупровідних документах дані витрати не визначені кількісно та достовірно, та, відповідно, не включені в графи 21 ДМВ).
Крім того, Волинською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.10.2025 № UA205050/2025/000983, згідно з якою відповідач повідомив позивача про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією № 25UA205050042184U0 від 28.10.2025. В якості причини її складання у картці відмови зазначено наступне: керуючись статтями 55 та 256 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 "Питання, пов?язані із застосуванням митних декларацій", Наказом Мінфіну від 30.05.2012 № 631 "Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації за формою єдиного адміністративного документа" митне оформлення не може бути завершене у зв?язку із прийняттям рішення про визначення митної вартості від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2.
Ураховуючи, що вказаний вище комбайн був терміново потрібен позивачу, СТОВ «Батьківщина» було змушене подати Волинській митниці нову митну декларацію від 28.10.2025 № 25UA205050042240U3, у якій зазначити ту саму митну вартість комбайну, на правильності якої наполягає позивач, а саме 137 000,00 Євро, але у графі «подробиці розрахунків», окрім раніше зазначеної суми ПДВ (код 028) 1 386 363,48 грн, додатково зазначити й суму податку на додану вартість у розмірі 1 297 641,67 грн, обраховану за ставкою 20% із суми, на яку митну вартість поставленого товару було збільшено відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2. Митне оформлення комбайну за цією митною декларацією було проведено та товар був випущений у вільний обіг.
Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VІ (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено порядок визначення митної вартості імпортованих товарів та правила її декларування.
Відповідно до статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу. 
Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
За правилами частин першої та другої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до частин першої та другої статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. 
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України). 
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. 
Частина п`ята статті 53 МК України містить норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
У свою чергу суд зазначає, що відповідно до частин першої - третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) обмінюватися інформацією, що стосується митної вартості товарів, в електронній формі у форматі міжнародних стандартів обміну електронною інформацією з митними органами іноземних держав із використанням інформаційних технологій, за умови дотримання вимог щодо її конфіденційності;
7) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом. Під “дійсною вартістю” розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції. 
Тобто, митний орган, в першу чергу, цікавить кон`юнктура ринку відповідного товару та відповідність оцінюваного товару кон`юнктурі цього ринку. При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується саме на дійсній вартості. 
Зазначені положення цілком ґрунтуються на нормі статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, згідно з якою ніщо в цій Угоді не тлумачиться як таке, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митного оцінювання.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 
1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 
2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 
3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);
4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.
До того ж, із системного аналізу вищенаведених норм, зокрема приписів частини шостої статті МК України, вбачається, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості товарів може бути лише наявність у митного органу обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, виключно у разі : 1) невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. 
Виходячи зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, причиною того, чому Волинська митниця не визнала заявлену декларантом митну вартість комбайну за основним методом, яким є ціна Контракту, є те, що на думку відповідача: по-перше, декларантом не надано до митного оформлення належного документального підтвердження ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар; по-друге, в довідці про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122 вказано, що витрати на завантажувальні роботи включені у вартість перевезення, проте не надано відомостей щодо вартості навантаження. 
Тобто, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що правовою підставою його винесення фактично є пункт 2 частини шостої статті 54 МК України оскільки у цьому рішенні наведено зміст саме цієї норми чинного законодавства України, а саме що у разі неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.
Так, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частини четверта статті 58 МК України). 
Відповідно до пунктів 5, 6 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України. 
У свою чергу, на виконання приписів частини другої статті 53 МК України в якості документів, які підтверджують митну вартість товару, зокрема вартість безпосереднього самого трактору, а також вартість його транспортування до місця ввезення на митну територію України, включаючи його навантаження, позивачем до митної декларації № 25UA205050042184U0 від 28.10.2025, з урахуванням додатково поданих документів зазначених вище, які підтверджують розмір усіх складових, з яких складається митна вартість товару, а саме: вартість безпосередньо самого комбайну: 137 000,00 Євро, що за курсом НБУ, який діяв на момент подання митної декларації (28.10.2025) становив 48,9742 грн за 1 Євро, дорівнює 6 709 465,40 грн; вартість транспортування товару до місця ввезення на митну територію України, включаючи його навантаження: 222 352,00 грн, усього митна вартість товару становить: 6 931 817,40 грн (6 709 465,40 грн + 222 352,00 грн = 6 931 817,40 грн). 
Щодо наведених в оспорюваному позивачем рішенні про коригування митної вартості товару аргументів відповідача, якими останній обґрунтовував свою відмову у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю, а саме що декларантом не надано до митного оформлення належного документального підтвердження ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар, а також, що у довідці про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122 вказано, що витрати на завантажувальні роботи включені у вартість перевезення, проте не надано відомостей щодо вартості навантаження, суд зазначає таке. 
Верховний Суд, зокрема у постановах від 04.09.2020 у справі № 826/26058/15 та від 15.04.2021 у справі № 804/7757/16, дійшов висновку, що для цілей ідентифікації спірної поставки товару достатнім є зазначення у платіжних документах реквізитів зовнішньоекономічного договору, а відсутність посилання на конкретний рахунок-фактуру (інвойс) за таких обставин не може сам по собі свідчити про недостовірність заявленої митної вартості. 
Аналогічний за змістом підхід до застосування норм МК України у взаємозв`язку з вимогами валютного та банківського законодавства наведений і у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020. 
У зазначеній справі Верховний Суд, аналізуючи положення МК України та Положення № 216, дійшов висновку, що чинним законодавством не встановлено обов`язку зазначати у банківському платіжному документі посилання на інвойс чи проформу-інвойс. 
Верховний Суд у цій постанові підкреслив, що сама по собі відсутність у банківських документах посилання на інвойс чи проформу, за умови наявності вказівки на контракт та товари, які оплачуються, не є підставою для висновку щодо недостовірності наданої позивачем інформації про митну вартість товару. 
Судом встановлено, що платіжні реквізити Компанії LYDIA BURGHARDT – TECHNIKA, на які здійснено платіж та які зазначені у платіжній інструкції в іноземній валюті від 23.10.2025 № 44 на суму 137 000,00 Євро та SWIFT від 23.10.2025 № 250923/0000245577 на суму 137 000,00 Євро, зокрема банківська установа, номер банківського рахунку отримувача коштів, повністю співпадають із реквізитами Продавця, які зазначені у контракті від 01.06.2023 № 01/06-23, укладеному між Компанією LYDIA BURGHARDT – TECHNIKA, як Продавцем, та СТОВ «Батьківщина», як покупцем, що свідчить про те, що кошти сплачені саме тій особі, яка є Продавцем за договором. 
Ураховуючи викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що оскільки у платіжній інструкції в іноземній валюті від 23.10.2025 № 44 на суму 137 000,00 Євро СТОВ “Батьківщина” чітко зазначено, що цей платіж є передоплатою за контрактом
01/06-23 від 01.06.2023, і що здійснений платіж повністю відповідає, як за сумою, так і за датою його здійснення складеному компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA з посиланням на цей самий контракт підтвердженню замовлення - Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 23.09.2025, а також складеному у подальшому інвойсу (рахунку) Rechnung Nr.RE-354-2025 aus Auftragsbestatigung AB-148-2025 від 02.10.2025, якими передбачено, що за контрактом від 01.06.2023 № 01/06-23 продавцем - компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA має бути поставлено покупцю - СТОВ «Батьківщина» вживаний зернозбиральний комбайн без жниварки марки MASSEY FERGUSON Ideal 9T, серійний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2020, країна виробництва - Італія, в кількості 1 шт., вартістю 137 000,00 Євро, тобто саме той комбайн, митне оформлення якого здійснювалось. Перелічені вище документи підставою для висновку про недостовірність наданої позивачем інформації про митну вартість товару бути не можуть. 
До того ж, у заявці на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, укладеній між СТОВ “Батьківщина”, як Замовником, та ТОВ “Візавто”, як Перевізником, зазначено, що вантажем є комбайнзернозбиральний MASSEY FERGUSON Ideal 9T, вантажовідправником LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA і що саме водій перевізника забезпечує належне розміщення і кріплення вантажу.
Беручи до уваги те, що зернозбиральний комбайн є самохідним пристроєм для
збирання, обмолоту та очищення зерна, він здатен самостійно заїздити на призначений для його перевезення транспортний засіб (трал).
Оскільки у нашому випадку саме водій перевізника ТОВ «Візавто» забезпечив розміщення комбайну на призначеному для його перевезення транспортному засобі, що було прямо передбачено умовами заявки на перевезення вантажу, відповідно вартість навантаження комбайну було цілком правомірно включено у вартість перевезення. З цієї причини будь-якої окремої плати за навантаження комбайну ні у договорі між компанією LYDIA BURGHARDT - TECHNIKA та СТОВ «Батьківщина», ні у договорі між СТОВ «Батьківщина» та ТОВ «Візавто» не встановлювалось.
У зв?язку із цим, ураховуючи, що судом встановлено надання позивачем відповідачу документів, з яких достеменно можна підтвердити вартість перевезення комбайну від місця завантаження до кордону України, включаючи його навантаження на призначений для перевезення транспортний засіб, а саме: заявку на перевезення вантажу від 16.10.2025 № 117, укладену між СТОВ «Батьківщина», як Замовником, та ТОВ «Візавто», як Перевізником, у якій визначено ціну перевезення у розмірі 383 557,20 грн та зазначено, що водій забезпечує належне розміщення і кріплення вантажу, рахунок - фактуру ТОВ «Візавто» від 27.10.2025 № СФ-0000146, який підтверджує, що вартість зазначеного вище перевезення вантажу на ділянці Dessau, Німеччина - п/п Дорохуск - Яготин, тобто з місця завантаження до місця ввезення товару на митну територію України становить 222 352,00 грн, платіжні інструкції СТОВ «Батьківщина» від 27.10.2025 № 8048 на суму 383 550,00 грн, від 28.10.2025 № 8059 на суму 7,20 грн, що підтверджують здійснення позивачем повної оплати ТОВ «Візавто» за перевезення вантажу на загальну суму 383 557,20 грн, а також довідка ТОВ «Візавто» про транспортні витрати від 27.10.2025 № 122, у якій зазначено, що транспортні витрати на перевезення вантажу комбайн зернозбиральний MASSEY FERGUSON Ideal 9T по маршруту Dessau, Німеччина - Калюжинці, Чернігівська обл. (Україна) автомобілем Ман АС7009BО/ НОМЕР_2 складають 383 557,20 грн, у тому числі Dessau, Німеччина до кордону України (п/п Дорохуск - Ягодин) - 222 352,00 грн, що свідчить про безпідставність висновку відповідача про недостовірність наданої інформації про митну вартість товару.
Оскільки вартість навантаження комбайну шляхом самозаїзду включено до вартості його перевезення, а до митної вартості товару включається як вартість витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, так і витрати на їх навантаження, відповідно до вартості перевезення комбайну на ділянці Dessau, Німеччина - п/п Дорохуск - Ягодин у розмірі 222 352,00 грн, тому суд погоджується із доводами позивача про включення вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, у тому числі витрат на їх навантаження, що й виключало можливість та потребу проставляння у графі 21 декларації митної вартості “Витрати навантаження, вивантаження та обробку” будь-якого числового значення. 
Таким чином, включення до вказаної у митній декларації типу IM/40/ДЕ № 25UA205050042184U0 від 30.10.2025 митної вартості товару суми у розмірі
222 352,00 грн свідчить про включення до неї, як вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, так і витрат на їх навантаження, а отже про безумовне дотримання позивачем приписів ст. 58 МК України, а також про те, що вартість навантаження у будь-якому випадку поза визначеною позивачем митною вартістю товару не залишилася.
Окремо слід враховувати й висновки Верховного Суду, викладені в постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 821/1617/17, у якій зазначено, те, що з огляду на визначені зовнішньоекономічним контрактом умови поставки, всі витрати із завантаження, пакування, транспортування та страхування товару вже є включеними продавцем у фактурну вартість товару, а тому додаткові витрати на страхування та транспортування товару до порту, згідно з вимогами частини десятої статті 58 МК України, Товариство не понесло. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що митна вартість товару, визначена позивачем за основним методом, яким є ціна договору (контракту), у розмірі 6 931 817,40 грн відповідає дійсності, є такою, що сформована з дотриманням приписів статті 58 МК України та підтверджена наданими митному органу документами, передбаченими частиною другою статті 53 МК України, а вимоги відповідача про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірними, а коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі необґрунтованим. 
Окрім того, надаючи оцінку доводам відповідача про те, що підставою для такого коригування стала цінова інформація, наявна в ЄАІС Держмитслужби, щодо аналогічних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, суд вважає за необхідне вказати на таке.
Так, відповідно до статті 55 МК України, митний орган за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. 
При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний, у рішеннях про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо: у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу до того ж зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598). 
Верховним Судом з цього приводу напрацьована стала практика, відповідно до якої, рішення не може бути визнане правомірним, якщо у ньому не надано пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови тощо та не зазначено докладної інформації і джерел, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. 
Так, зокрема, у постанові від 18.12.2018 у справі № 820/7133/15 Верховний Суд підтримав суди першої та апеляційної інстанцій та зазначив, що як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 МК України; подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої, п`ятої статті 58 МК України; судами обґрунтовано відхилені посилання відповідача на неподання декларантом додаткових документів, оскільки в даному випадку їх відсутність не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами; неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку щодо наявності підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості; у рішенні про коригування митної вартості також відсутні усі відомості про конкретні факти чи обставини, встановлені під час митного оформлення, оцінивши які в сукупності митниця прийняла рішення про неможливість застосування першого методу для визначення митної вартості імпортованого позивачем товару; однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості; не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів обставин, про які зазначено вище, свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний, методу визначення митної вартості оцінюваного товару. 
Такий підхід Верховного Суду узгоджується з положеннями пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України про те, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити не лише наявну в митного органу інформацію (у тому числі, щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, але й обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. 
Так, в оскаржуваному рішенні Волинської митниці вказано, що, у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме, методу 2а (статті 59 МК України) та методу 2б (статті 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (статті 62 МК України) та методу 2г (статті 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, - митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (ЕМД від 20.05.2025 № 25UA209170042681U4). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено, - бувшого у використанні зернозбирального комбайна CLAAS LEXION 7700TT без жниварки, вага - 20000 кг нетто, країна походження - Німеччина, рік виготовлення - 2020, який ввозився з Польщі на умовах поставки EXW Pyrzyce PL, та з урахуванням обсягу партії товару (1 шт). Рівень митної вартості становить 274 022,3578 євро за шт. Коригування на обсяг партії, комерційні умови, умови поставки не здійснювалося. Оцінюваний товар ввезено в тій же кількості, що і товар за ЕМД № 25UA209170042681U4.
Натомість, оскаржуване рішення не містить ні порівнянь характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, ні пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості. Таким чином, розрахована відповідачем митна вартість не є доведеною та обґрунтованою, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню. 
Аналогічна правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 14.08.2018 у справі №821/1617/17 та від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а. 
Зокрема, одними із визначальних характеристик, за якими визначається вартість будь-якої сільськогосподарської техніки, є її технічний стан, умови та інтенсивність її попередньої експлуатації, наявність пошкоджень та несправностей, умови її оплати. 
Проте, будь-яких пояснень, обґрунтувань та доказів того, що ці характеристики у техніки, яку придбав позивач та техніки, вартість якої взято за основу для коригування митної вартості за резервним методом, є абсолютно тотожними, відповідачем у рішенні про коригування митної вартості товарів не наведено, належними і допустимими доказами не підтверджено, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для коригування митної вартості. 
Надані позивачем з метою митного оформлення товару документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності усі необхідні відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом за основним методом. 
Верховний Суд у висновках за аналогічними справами сформував усталену позицію, відповідно до якої митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. 
Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, виключають можливість застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів. 
При цьому, сам факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару. 
Зазначена вище позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/10733/15, від 09.04.2019 у справі № 825/1990/17, від 09.04.2019 у справі № 826/15850/15, від 07.05.2020 у справі № 400/2922/18. 
Із системного аналізу статей 53, 54, 57, 58 МК України вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. Аналіз документів, поданих позивачем до митниці, засвідчує, що остання мала в своєму розпорядженні всі дані, які надавали можливість перевірити числові значення складових митної вартості товарів, які були задекларовані позивачем. 
Ураховуючи, що подані до митного оформлення документи у сукупності дають змогу ідентифікувати спірний товар та містять достатні відомості про складові його митної вартості, зазначені митним органом підстави для сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості за основним методом є необґрунтованими. 
Наданими відповідачу з метою митного оформлення документами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях та піддавалась обчисленню, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за другорядним методом, що в свою чергу вказує на те, що рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2 суперечить наведеним вище нормам чинного законодавства України, а тому має бути визнано протиправним та скасовано в судовому порядку. 
При цьому, суд враховує й те, що в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів будь-яких тверджень та їх обґрунтувань про те, що сама по собі вартість комбайну, за якою СТОВ “Батьківщина” придбало його у компанії LYDIA BURGHARDT – TECHNIKA не відповідає дійсності, є заниженою/завищеною або щось подібне не наведено. 
Щодо оспорюваної картки відмови в прийнятті митної декларації, суд зазначає, що відповідно до пунктів 11, 12 статті 264 МК України, митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом. У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, на яке накладено електронний підпис посадової особи митного органу. 
Відповідно до частини першої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. 
Тож, оскільки оскаржувану картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 28.10.2025 № UA205050/2025/000983 було складено відповідачем лише з причини того, що митне оформлення не може бути завершене у зв`язку із прийняттям рішення про визначення митної вартості від 28.10.2025 № UA205050/2025/000273/2, яке як зазначено вище суперечить нормам чинного законодавства України, ця картка відмови також не відповідає нормам чинного законодавства України і її теж має бути визнано протиправною та скасовано як похідну вимогу. 
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувані рішення відповідача про коригування митної вартості товарів та картка відмови є такими, що не відповідають критеріям, визначеним у статті 19 Конституції України та статті 2 КАС України, є протиправними та підлягають скасуванню.
Судом також враховано, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 09.12.1994, серія A, №303-A, пункт 29).
У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі “Бендерський проти України” від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Стосовно інших посилань відповідача, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000273/2 від 28.10.2025 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000983 від 28.10.2025 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 19464,61 грн.
Керуючись статями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” до Волинської митниці про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів № UA205050/2025/000273/2 від 28.10.2025.
Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2025/000983 від 28.10.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Батьківщина” судовий збір в розмірі 19464,61 грн.
Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Позивач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Батьківщина ", вул. Незалежності, 51, А, с. Калюжинці, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, 17311, код ЄДРПОУ 30875436. 
Відповідач: Волинська митниця, вул. Призалізнична, 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350, код ЄДРПОУ 43958385. 
Дата складення повного рішення суду - 11.06.2026. 
Суддя Ю. О. Скалозуб