ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2026 р. справа № 300/8560/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Шумея М.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №091630026925 від 06.11.2025 року про відмову в призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати зарахувати до страхового стажу що дає право на призначення пенсії за віком, періоди роботи з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019 та призначити з 30.10.2025 року пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням заробітної плати згідно архівної довідки від 21.12.2017 року №1204-02/10237; довідки про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, виданої АТ «Уренгойгазавтодор»; довідки від 19.11.2007 року №06/3178, видана АТ «Уренгойгазавтодор»; трудового договору №66 від 09.02.2008 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 ; договору №28332 від 20 червня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 ; акту прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.07.2012 по договору №28332 від 20.07.2012 року; договору №28336 від 01 серпня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 ; акту прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.08.2012 по договору №028336 від 01.08.2012 року; довідок про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, виданих ТОВ «Заполярпромгражданствой»: довідок про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року; за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року: за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року: за 2019 рік б/н від 08.07.2024, виданих АТ «Стройтранснефтегаз».
Позовні вимоги мотивовані тим, що пенсійним органом протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком та зарахуванні періодів роботи позивача до його страхового стажу. Відповідачем зазначено, що страховий стаж складає 13 років 1 місяць 29 днів та не зараховано до страхового стажу позивача періоду роботи з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019 на території росії, згідно записів у трудовій книжці. Вказану відмову відповідач обґрунтовує тим, що з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Позивачем зазначено, що вказані періоди підтверджується відповідними записами в трудовій книжці, яка відповідно до вимог чинного законодавства є основним документом, що підтверджує стаж роботи та яка була надана пенсійному органу. Зазначив, що всі записи у трудовій книжці виконані без перекреслень, дати наказів не містять виправлень, записи є послідовними та завірені печатками. При цьому такий стаж підтверджується іншими наданими документами та довідками про доходи. Таким чином, зазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії та позбавлення позивача на належний соціальний захист. Також відповідачем протиправно не враховано довідки про заробітну плату. Просив позов задовольнити повністю 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 року відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві, який міститься в матеріалах справи. Вказала, що пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії та зарахуванні спірного стажу. Зазначила, що страховий стаж позивача становить 13 років 1 місяць 29 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. При цьому також правомірно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи на території росії, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Просили в задоволенні позову відмовити.
Третьою особою подано пояснення щодо позову, згідно якого просила у задоволенні позову відмовити у зв`язку з првомірною відмовою пенсійного органу в призначенні пенсії позивачу. Зазначила про неможливість зарахування до страхового стажу позивача періодів роботи на території росії, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 30.10.2025 року звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком.
Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За результатами розгляду заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №091630026925 від 06.11.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком.
Так, вказаним рішення позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” у зв`язку з відсутністю у нього необхідного страхового стажу – 21 рік. Зазначено, що страховий стаж становить 13 років 1 місяць 29 днів. Не зараховано до страхового стажу періодів роботи з 06.03.1980 по 13.05.1980 згідно трудової книжки від 13.08.1979 серії НОМЕР_1 , оскільки наявне виправлення в даті наказу про прийняття на роботу, з 15.05.1989 в об`єднанні «Іркутскліс», оскільки відсутня інформація про звільнення з роботи, з 01.10.1991 по 10.06.1993, оскільки не зазначено номер та дату наказів про прийняття та звільнення з роботи. 
Також, не враховано періоди роботи на території російської федерації згідно з дублікатом трудової книжки від 29.04.1992 НОМЕР_2 , згідно з трудовою книжкою від 11.04.2016 НОМЕР_3 , згідно довідок від 16.05.2016 №2906, від 19.11.2007 №06/3178. від 01.11.2007 №1, від 08.07.2024 №2, від 21.12.2017 №120402/1010237, від 16.05.2016 №2907, від 08.07.2024 №1, від 08.07.2024 за 2018 рік, від 08.07.2024 за 2019 рік та згідно договорів від 01.08.2012 №28336, від 20.07.2012 №28332, від 09.02.2008 №66, оскільки, зарахування до страхового стажу періодів роботи після 01.01.1992 за межами України у республіках колишнього СРСР, з якими не укладено міжнародні угоди, чинним законодавством не передбачено. Крім того, починаючи з 2004 року відсутня про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації.
Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. №1058-IV (далі – Закон України №1058-IV).
За приписами статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статі 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно пунктом 20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.
Судом встановлено, що відповідно до записів дубліката трудової книжки від 29.04.1992 НОМЕР_2 позивач працював на території російської федерації:
з 19.04.1992 по 10.02.1995 - водій на індивідуальному приватному підприємстві «Натамел»;
з 20.02.1995 по 06.09.1995 - сантехнік на ремонтно–будівельному дорожньому управлінні, 
з 26.12.1995 по 04.02.1998 - водій на ТОВ «Астероїд»;
з 16.10.1998 по 13.07.1999 - робочий по обслуговуванню і поточному ремонту у Дитячо–юнацькій спортивній школі;
з 14.07.1999 по 22.02.2002 - водій у ЗАТ «Спецстроймеханізація»;
з 06.03.2002 по 26.09.2007 - машиніст у ремонтно-будівельному дорожньому управлінні «Урегойгазавтодор»;
з 09.02.2008 по 11.05.2016 - водій у ТОВ «Заполярпромгражданствой»; 
з 11.04.2016 по 31.05.2019 - водій автомобіля у ТОВ «ГазАртСтрой».
Щодо неможливості зарахування трудового стажу позивача на території рф, суд зазначає наступне.
Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав-учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі – Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.
З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному зарахуванню при призначенні пенсії.
Так, на переконання суду, посилання відповідача на відсутність підстав для врахування до стажу позивача періодів роботи у рф, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 є безпідставними, з оглядну на наступне.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" (надалі – Постанова №1328) Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди повинна виконувати зобов`язання, взяті згідно із Угодою. 
Міністерство юстиції України своїм повідомленням від 10.01.2023 року, яке було опубліковано у Офіційному віснику України від 10.01.2023, підтвердило припинення Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для України з 19 червня 2023 року.
Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.
Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 3 статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини 1 Європейської соціальної хартії та статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.
Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні періодів роботи на території росії.
Як встановлено судом, періоди роботи позивача з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019 на території росії, що підтверджується відповідними записами у трудової книжки.
Суд зазначає, що вказані записи є послідовними, чіткими, без перекреслень, містять підпис відповідальних осіб та печатки підприємства.
Також, жодних неправильних чи неточних записів саме про періоди роботи позивача, у зв`язку з чим необхідно підтверджувати трудовий стаж, контролюючим органом не виявлено.
Окрім цього, відповідачем також не вказано жодних підстав, за яких таке оформлення записів робить їх недійсними або сумнівними.
Таким чином, оскільки судом не встановлено недостовірності або неточності вказаних записів, тому вищезазначені відповідачем обставини не можуть бути підставою для не зарахування оспорюваних періодів роботи позивача до його трудового стажу.
При цьому такі періоди роботи підтверджуються архівною довідкою від 21.12.2017 року №1204-02/10237, довідкою про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, видана АТ «Уренгойгазавтодор», довідкою від 19.11.2007 року №06/3178, видана АТ «Уренгойгазавтодор», трудовим договором №66 від 09.02.2008 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , договору №28332 від 20 червня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , актом прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.07.2012 по договору №28332 від 20.07.2012 року, договором №28336 від 01 серпня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , акту прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.08.2012 по договору №028336 від 01.08.2012 року, довідками про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, виданих ТОВ «Заполярпромгражданствой», довідками про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року, за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року, за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року: за 2019 рік б/н від 08.07.2024, виданих АТ «Стройтранснефтегаз». 
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про необхідність зарахування періоду роботи позивача з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019 (більше 15 років) до його страхового стажу.
Щодо врахування відомостей про заробітну плату передбачених архівною довідкою від 21.12.2017 року №1204-02/10237, довідкою про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, видана АТ «Уренгойгазавтодор», довідкою від 19.11.2007 року №06/3178, видана АТ «Уренгойгазавтодор», трудовим договором №66 від 09.02.2008 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , договору №28332 від 20 червня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , актом прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.07.2012 по договору №28332 від 20.07.2012 року, договором №28336 від 01 серпня 2012 року, укладений між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , акту прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.08.2012 по договору №028336 від 01.08.2012 року, довідкою про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, видані ТОВ «Заполярпромгражданствой», довідкою про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року, за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року, за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року: за 2019 рік б/н від 08.07.2024, видані АТ «Стройтранснефтегаз», суд зазначає наступне. 
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії за віком). Так, згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом – на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року – за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058 розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058 встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К – страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі – Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі, якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Як встановлено судом вище, позивач разом із заявою про призначення пенсії подав пенсійному органу архівну довідку від 21.12.2017 року №1204-02/10237, довідку про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, видана АТ «Уренгойгазавтодор», довідку від 19.11.2007 року №06/3178, видана АТ «Уренгойгазавтодор», довідку про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, видані ТОВ «Заполярпромгражданствой», довідку про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року, за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року, за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року, за 2019 рік б/н від 08.07.2024, видані АТ «Стройтранснефтегаз».
Вказані довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, містить відомості про суми заробітної плати за період січень-лютий 2002 року, 2006 рік, червень-серпень 2007 року, 2015-2019 роки, відповідно. У вказаних довідках зазначено про нараховані та сплачені податки фізичної особи (а.с. 53-73).
Зважаючи на зміст відомостей зазначених у вказаних довідках про заробіток, та беручи до уваги положення підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1, якими встановлено вимоги до оформлення довідок про заробітну плату для обчислення пенсії, суд дійшов висновку, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, так як вони видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адресу підприємства, яким видано таку довідку, містить печатку підприємства, підписи відповідних осіб. 
Відтак відомості про заробітну плату зазначені у вказаних довідках підлягають врахування при призначенні та обрахунку пенсії.
При цьому на переконання суду відсутні правові підстави для врахування заробітної плати, яка зазначена у трудовому договорі №66 від 09.02.2008 року, укладеним між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , договорі №28332 від 20 червня 2012 року, укладеним між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , акті прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.07.2012 по договору №28332 від 20.07.2012 року, договорі №28336 від 01 серпня 2012 року, укладеним між ТОВ «Заполярпромгражданствой» та ОСОБА_1 , акті прийому – передачі виконаних послуг (робіт) від 31.08.2012 по договору №028336 від 01.08.2012 року, оскільки з огляду на вищевказані норми заробітна плата зараховується на підставі відповідної довідки про заробітну плату, що видана підприємством на якому працювала особа.
Отже страховий стаж позивача, з урахуванням зарахованого пенсійним органом страхового стажу (13 років 1 місяць 29 днів) складає більше 28 років.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Згідно частини 2 статті 26 Закону №1058-IV у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.
Як встановлено судом, вік позивача становить 64 роки, страховий стаж складає більше 28 років, а тому доводи відповідача щодо відсутності у позивача необхідного страхового стажу та, відповідно, права на пенсію за віком є безпідставними. 
Таким чином, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №091630026925 від 06.11.2025 року про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: - пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Судом встановлено, що позивач 13.02.2024 досягнув 63 років, із заявою про призначення пенсії за віком звернувся 30.10.2025, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку. 
Враховуючи викладене позивачу слід призначити пенсію з дня звернення за пенсією, тобто з 30.10.2025 року.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019 та призначити з 30.10.2025 пенсію за віком з урахуванням зарахованого стажу та заробітної плати зазначеної у архівній довідці від 21.12.2017 року №1204-02/10237, довідці про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, виданій АТ «Уренгойгазавтодор», довідці від 19.11.2007 року №06/3178, виданій АТ «Уренгойгазавтодор», довідках про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, виданих ТОВ «Заполярпромгражданствой», довідках про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року, за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року, за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року, за 2019 рік б/н від 08.07.2024, виданих АТ «Стройтранснефтегаз».
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 1211,20 грн., судового збору. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №091630026925 від 06.11.2025 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди роботи з 19.04.1992 по 10.02.1995, з 20.02.1995 по 06.09.1995, з 26.12.1995 по 04.02.1998, з 16.10.1998 по 13.07.1999 , з 14.07.1999 по 17.12.2001, з 01.01.2002 по 22.02.2002, з 01.01.2006 по 31.12.2006, з 01.06.2007 по 31.08.2007, з 09.02.2008 по 31.12.2008, з 20.07.2012 по 31.07.2012, з 01.08.2012 по 19.08.2012, з 01.01.2015 по 11.05.2016, з 11.04.2016 по 31.05.2019.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити і виплачувати ОСОБА_1 з 30.10.2025 пенсію за віком з урахуванням зарахованого стажу та заробітної плати зазначеної у архівній довідці від 21.12.2017 року №1204-02/10237, довідці про доходи за 2006 рік від 01.11.2007 року №1, виданій АТ «Уренгойгазавтодор», довідці від 19.11.2007 року №06/3178, виданій АТ «Уренгойгазавтодор», довідках про доходи і суми податків фізичної особи за 2015 рік від 16.05.2016 року №2907 та за 2016 рік від 16.05.2016 року №2906, виданих ТОВ «Заполярпромгражданствой», довідках про доходи і суми податків фізичної особи за 2016 рік №1 від 08.07.2024 року, за 2017 рік №2 від 08.07.2024 року, за 2018 рік б/н від 08.07.2024 року, за 2019 рік б/н від 08.07.2024, виданих АТ «Стройтранснефтегаз».
У задоволені решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Шумей М.В.