Справа № 199/3221/26
(2/199/4086/26) 

РІШЕННЯ
Іменем України

23.06.2026 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра в складі головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Носенко Ю.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що 22 жовтня 2023 року між ОСОБА_1 було укладено з АТ «Таскомбанк» Кредитний договір № 002/22745045-CK_SB.
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
29.12.2025р. у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Таскомбанк» на ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ- ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 43231894) на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на дату розрахунку заборгованості, заборгованість за Кредитним договором складає 30199,62 грн., з яких заборгованість за основним боргом складає 15000 грн, заборгованість за відсотками 15176,94 грн, заборгованість по несанкціонованим овердрафтам 22,68 грн., які позивач просив суд стягнути з відповідача, а також судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 02 квітня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 22 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було укладено з АТ «Таскомбанк» Кредитний договір № 002/22745045-CK_SB. 
Відповідач погодився, що кредитний ліміт встановлено відповідно запиту або на суму, вказану в Мобільному застосунку (додатку) в подальшому, в період дії поточного рахунку, в межах максимальної суми ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000 гривень, та, що строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк. Процентна ставка скаладє 59 % річних. Дана заява підписана власноручним підписом відповідача.
Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту.
29.12.2025р. у правовідносинах за вказаною заборгованістю була здійснена заміна кредитора у зобов`язанні з АТ «Таскомбанк» на ТОВ «ФК «АКСІЛІУМ- ФІНАНС» на підставі договору факторингу. Боржника було повідомлено про заміну кредитора в зобов`язанні Досудовою вимогою щодо виконання договірних зобов`язань та повідомленням про заміну кредитора в зобов`язанні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Таким чином, суд приходить до висновку, що ТзОВ «ФК «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» є належним кредитором у спірних правовідносинах та має право вимоги до відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що відповідач допустив порушення умов кредитного договору, не виконавши обов`язок щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №002/22745045-CK_SB становить 30199,62 грн., з яких заборгованість за основним боргом складає 15000 грн, заборгованість за відсотками 15176,94 грн, заборгованість по несанкціонованим овердрафтам 22,68 грн.
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований, доказів належного виконання зобов`язань, погашення заборгованості чи заперечень щодо правильності нарахування суду не подано.
Суд враховує, що сторони добровільно погодили умови кредитного договору, у тому числі розмір процентної ставки, порядок повернення кредиту та строки виконання зобов`язань.
Доказів того, що умови договору суперечать вимогам закону чи були нав`язані відповідачу, матеріали справи не містять.
Крім того, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, пояснень чи доказів на спростування позовних вимог.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 30199,62 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн., позивачем було надано копію договору про надання правничої допомоги № 25/09/25 від 25.09.2025 року, актом наданих послуг № 1 від 20.10.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 25/09/25 від 25.09.2025 року.
Враховуючи суть спору та причини виникнення такого, обсяг виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання позивачу правничої допомоги, складність справи, ціну позову, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу в розмірі 2000 грн.
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2662,40 грн. сплаченого судового збору.
На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АКСІЛІУМ-ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аксіліум-Фінанс» (код ЄДРПОУ 43231894, м. Львів, вул. Академіка Лазаренка Є., буд. 4, кабінет 4) заборгованість за кредитним договором № 002/22745045-CK_SB в розмірі 30199,62 грн., з яких заборгованість за основним боргом складає 15000 грн, заборгованість за відсотками 15176,94 грн, заборгованість по несанкціонованим овердрафтом 22,68 грн., а також понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн., а всього 34 862 (тридцять чотири тисячі вісімсот шістдесят дві) гривні 02 копійки.
Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя         В.В. Руденко