справа №176/2049/26
провадження №3/176/334/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Крамар О.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (м. Дніпро) Державної податкової служби України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ПП "Метиз Групп" (код ЄДРПОУ 38815499), місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 496 від 15.04.2026 року посадова особа ОСОБА_1 - керівник ПП "МЕТИЗ ГРУПП" порушила п.44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями та статті 1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV із змінами та доповненнями; підпунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у біхгалтерському лбліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого наказом Мінстерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 124 026 грн., у тому числі: - 2018 рік у сумі - 29 664 грн.; - 2019 рік - 18 185 грн.; - 2020 рік - 28 628 грн., - 2021 рік - 45 859 грн.; - 2022 рік - 1 690 грн. У зв`язку з тим, що підприємство задекларувало від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі від 6 056 грн. (за 2019 рік), то підлягає донарахуванню сума податку на прибуток у сумі 18 185 грн., та зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 6056 грн.
В протоколі відсутнє належне обґрунтування суті (складу) адміністративного правопорушення як об`єктивної сторони правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, оскільки її складові не розкриті, що унеможливлює захист від необгрунтованого звинувачення та є порушенням ст.6 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод».
Стаття 163-1 КУпАП визначає відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Проте, протокол про адміністративне правопорушення взагалі не містить жодних відомостей, в чому конкретно полягає порушення порядку ведення податкового обліку, а також відсутні будь-які відомості щодо самого Порядку, як нормативно правового документу, який був би порушений що, як зазначено в протоколі, призвело до порушення відповідних норм Податкового кодексу України.
В матеріалах справи наявний витяг з акту документальної незапланованої невиїзної перевірки ПП "МЕТИЗ ГРУПП" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 22.02.2026. Акт від 06.03.2026 №809/04-36-07-13-04/38815499, проведеною перевіркою встановлено порушення:п.44.1, п. 44.2, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями та статті 1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV із змінами та доповненнями; підпунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у біхгалтерському лбліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, П(С)БО 16 "Витрати" затвердженого наказом Мінстерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 124 026 грн., у тому числі: - 2018 рік у сумі - 29 664 грн.; - 2019 рік - 18 185 грн.; - 2020 рік - 28 628 грн., - 2021 рік - 45 859 грн.; - 2022 рік - 1 690 грн. У зв`язку з тим, що підприємство задекларувало від`ємне значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток у розмірі від 6 056 грн. (за 2019 рік), то підлягає донарахуванню сума податку на прибуток у сумі 18 185 грн., та зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування на загальну суму 6056 грн.
Акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Відповідно до п.86.1 ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно з положень ст.58та п.86.8 ст.86 ПК України, на підставі акту перевірки податковим органом приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.
Тобто, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не породжує, не змінює не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
Висновки, викладені у акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не відповідають критерію юридичної значимості, не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.
У протоколі відсутнє посилання на узгоджене податкове зобов`язання (повідомлення-рішення), як безспірний доказ скоєння відповідного адміністративного правопорушення та визнання вини посадовими особами, які не оскаржили його в установленому Законом порядку та строки.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог статті 256 КУпАП, акт перевірки не є беззаперечним доказом порушення порядку ведення податкового обліку та вини посадової особи товариства в його порушенні, а інші докази у справі відсутні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно зі ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Так, в якості доказу винуватості гр. ОСОБА_1 , Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (м. Дніпро) Державної податкової служби України надало суду протокол № 496 про адміністративне правопорушення від 15.05.2026 року, витяг з акту документальної незапланованої невиїзної перевірки ПП "МЕТИЗ ГРУПП" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2018 по 22.02.2026 р., повідомлення про запрошення платника податків, зборів, платежів або його представників до контролюючого органу.
Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
Відповідно до ч.2 ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Окрім того, слід зазначити, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`ясненоїї права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП (про що робиться відмітка у протоколі), оскільки в зазначеному протоколі, відсутній її підпис у графі "підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності" та відсутня відмітка особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, про відмову від його підписання.Складання акту про неявку для складання протоколу про адміністративне правопорушення не є роз`ясненням прав в розумінні ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України.
Посилання на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явилася за запрошенням є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять відомостей про відсутність можливості скласти протокол про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення.
Відповідно до вимог глави 19 КУпАП протокол складається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Присутність особи при складанні протоколу є обов`язковою.
КУпАП не передбачає можливість складання протоколу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Подальше надіслання копії протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може слугувати підставою для складання протоколу у відсутності цієї особи.
Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписаний також і цими особами.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право надати пояснення та викласти свої зауваження щодо змісту протоколу, або викласти мотиви свого відмовлення від підписання, які додаються до протоколу.
Пунктом 2.5. ч. 2 Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення Затверджених наказом Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16.02.2016 р. №3/02-15, зазначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.
Таким чином, на думку суду, акт перевірки не може слугувати належним та допустимим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, оскільки в силу норм Податкового Кодексу, акт перевірки не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
У своїй практиці Верховний Суд уже неодноразово наголошував на тому, що акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора щодо наявності чи відсутності порушень вимог законодавства, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність. У силу норм Податкового кодексу України акт перевірки лише фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених можливих порушень законодавства та не є остаточним документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій, він не є юридичною формою рішення податкового органу і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків, не є актом індивідуальної дії та не підлягає оскарженню.
Дана правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.09.2020 у справі №П/811/2893/14.
Отже, єдиною правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.163-1 КУпАП, є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки.
Диспозицією ч.1 ст.163-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Норма частини 1статті 163-1 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
Однак, посадові особи ДПС при складанні протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.163-1КУпАП щодо ОСОБА_1 зазначеної норми не дотрималися.
Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується у статті 251 КУпАП.
Суд, згідно з приписами статті 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які беззаперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.163-1 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 245, 247, 251, 252, 266, 268, 279, 280, 283, 284,285 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення її копії.

Суддя