Справа № 166/851/26
Провадження 1-кп/166/95/26
категорія: 242
ВИРОК
іменем України

11 червня 2026 року сел..Ратне
Ратнівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12026030590000102 від 21.03.2026 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з початковою освітою, непрацюючого,розлученого,особи з інвалідністю 3 групи, несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, 
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 20.03.2026 року близько 18 :00год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій,передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання,тобто діючи з прямим умислом направленим на вчинення дій,що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження,бажаючи вбити,тобто умисно позбавити життя безпритульну собаку,яка віднесена до хребетних,активним способом із застосуванням жорстких методів,перебуваючи поблизу кладовища ,що в с.Тур,Ковельського району,Волинської області,у порушення вимог ст.8 «Правил тримання собак,котів,хижих тварин у населених пунктах України " ,якою заборонено жорстоко поводитись із собаками,котами і хижими тваринами,безцільно знищувати їх та ч.2 ст.18 ЗУ «Про захист тварин від жорстокого поводження»,яка передбачає заборону вчинення дій,що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження,спіймав собаку темно сірого окрасуз бежевим підпалом на голові та кінцівках за горлову ділянку,за допомогою пропіленової мотузки білого кольору,яку він знайшов поблизу даного кладовища із застосуванням жорстоких методів,які вчиняють особливо болючим способом,використав її у якості петлі та зафіксував таким способом на шиї цієї собаки,завдаючи собаці нестерпного болю .
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_4 взявши правою рукою за холку собаки та піднявши її над землею,на шиї якої було затиснуто поліпропіленову мотузку,спричиняючи їй істотний біль та страждання, ніс собаку підвищено в напрямку дерева породи «Сосна»,яке знаходиться поблизу кладовища,що в с.Тур,Ковельського району Волинської області,за геграфічними координатами(51.6819957,24.2963736).
Після чого, ОСОБА_4 підійшов до вказаного дерева породи «Сосна» та перекинув через гілку вказаного дерева мотузку,до кінця якого була прив`язана вказана собака,умисно,спричиняючи собаці нестерпний біль та мучення тварини,підняв її та повісив за допомогою вказаної мотузки на дереві та залишив собаку висіти на гілці дерева тривалий час,внаслідок чого собака померла. 
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в жорстокому поводженні з безпритульною твариною, що належить до хребетних, якщо такі дії призвели до загибелі тварини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст.299 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчинення кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.
У відповідності до вимог ст. ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, до обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, рбвинувального акту, суд не вбачає.
Окрім цього, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризується за місцем проживання,на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
З врахуванням вищевикладеного, беручи до уваги зазначені обставини та досудову доповідь органу пробації , відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик для суспільства , у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній та можливість виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становитиме високої небезпеки для суспільства , у т. ч. окремих осіб, суд дійшов висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк санкції статті та з подальшим звільненням його від відбування покарання відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України.
Оцінюючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації тварини, суд враховує вимоги ст.77 КК України, а також те, що відповідно до ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. У даному конкретному випадку по-перше тварина не належить на праві власності обвинуваченому, а по-друге загинула, тому суд не призначає вищевказане додаткове покарання.
Таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України 
Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
Визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України, призначивши покарання у вигляді позбавлення волі на строк два роки без конфіскацією тварини, оскільки вона загинула.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він, протягом іспитового строку, тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, а саме:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ - мотузку білого кольору, знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Волинським апеляційним судом. 
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ратнівського 
районного суду ОСОБА_1