Провадження: 2/484/145/26
Справа: 484/6124/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Коваленко Н.А. 
секретар судового засідання – Голубкової Н.М. 
за участю:
позивачки – ОСОБА_1 
представника позивача – ОСОБА_2 
представника відповідача – ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, 
УСТАНОВИВ:
03.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . Деякий час вона в зазначеній квартирі не проживала, тому за її квартирою наглядала сусідка, яка 13.11.2022 повідомила їй, що власником квартири поверхом вище, а саме квартири АДРЕСА_2 здійснено затоплення її квартири в результаті чого декілька кімнат пошкоджені. Одразу після повернення додому позивачка звернулася до обслуговуючої компанії з метою отримання доказів наявності факту пошкодження майна. 04.11.2024 майстром дільниці ТОВ «Еталонсервіс» - ОСОБА_5 , який здійснює обслуговування будинку складено Акт обстеження з якого вбачається, що затоплення її квартири відбулося із верхнього поверху квартири АДРЕСА_2 та постраждало чотири кімнати: коридор, спальня, ванна та туалет. Пошкодження позивачка підтверджує також матеріалами фотофіксації. З метою вирішення питання відшкодування збитків в досудовому порядку ОСОБА_1 направила на адресу ОСОБА_4 вимогу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак даний лист повернувся з відміткою «за закінченням терміну зберігання», також відповіді не надійшло і через месенжер. Відповідно до звіту про оцінку майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ПП «Аверті» від 02.09.2025 сума збитку спричиненого в результаті пошкодження водою майна позивачки становить 124 390, 00 грн. 
Крім матеріальних збитків, позивачці завдано моральну шкоду, яка полягає у психологічному дискомфорті та моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням житла, що потягло за собою порушення душевної рівноваги, погіршило гармонійні адаптовані умови життєдіяльності, завдали вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля необхідних для відновлення попереднього стану. Розмір моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює у 50 000 грн.
У зв`язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 124 390, 00 грн., моральну шкоду у розмірі 50000 грн, а також понесені судові витрати та витрати понечені з виконання звіту про оцінку майна. 
У справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 
Представником відповідача надано відзив на позов у котрому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивачки витрати на правничу допомогу у розмірі 40 000, 00 грн. 
Представником позивача через систему «Електронний суд» надано відповідь на відзив.
Представником відповідача надано заперечення на відповідь на відзив.
13.02.2026 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
Під час судового розгляду справи, позивачка та її представник - адвокат Грабовська М.В. підтримали заявлені позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідачки – адвокат Гоцуляк Ю.С. заперечувала проти позовних вимог та просила відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що позивачкою приховано дійсні обставини справи та інтерпретовано їх на власну користь, з метою покращити свій майновий стан за рахунок відповідачки. ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 . У період з 1997 року по 2021 рік власником даної квартири була мати відповідачки - ОСОБА_6 .. ОСОБА_4 стала власником вказаної квартири 17 серпня 2021 року. З 2000 по 2020 у квартирі поживала племінниця ОСОБА_6 . З 2020 року у квартирі відповідачки ніхто не проживав, комунікації були перекриті та вимкнені, будь-які негаразди з комунікаціями відсутні, ключі від квартири знаходились у мешканки сусіднього 3 під`їзду ОСОБА_7 (подруги матері відповідачки), про що були обізнані сусіди. Відповідачка з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну виїхала за кордон, де перебуває за станом на даний час, в Україну не поверталась. У будинку за адресою АДРЕСА_4 систематично траплялися аварійні ситуації наслідками яких були затоплення та залиття квартир по обом стоякам. 13.11.2022 сусідка ОСОБА_8 виявила наявність води та вологих стін у квартирі АДРЕСА_5 , що належить позивачці. ОСОБА_8 вийшла на зв`язок з матір`ю відповідачки та повідомила, про вказану подію в результаті чого отримала ключі від квартири відповідачки для того, щоб з`ясувати причину наявності води та вологих стін у квартирі АДРЕСА_5 та надавати доступ майстрам на випадок проведення будь-яких ремонтних робіт/аварійних ситуацій. 14.11.2022 на прохання ОСОБА_4 її батько разом з ОСОБА_8 заходили до її квартири. Батько повідомив відповідачку, що у квартирі вода ніде не тече, сухо, тільки трохи змокріла стіна у суміжній з туалетом кімнаті, на внутрішній стороні водопровідної труби є краплі води, що може свідчити про те, що зверху зі стояка крапає вода. 10.04.2025 року ОСОБА_8 вийшла на зв`язок з відповідачкою та повідомила про те що, у її квартирі АДРЕСА_2 на кухні по загальному стояку є дві тріщини. Після чергового обговорення сусідами аварійної ситуації з комунікаціями було прийнято рішення про заміну стояка у будинку з п`ятого то третій поверхи. Крім того, представник ОСОБА_9 зазначила, що затоплення квартири позивачки начебто відбулося 13.11.2022 року, про що 04.11.2024 року майстром дільниці ОСОБА_5 складений Акт обстеження, затверджений директором ТОВ «Еталонсервіс», отже фіксація наслідків затоплення в Акті відбулася лише через 2 роки з моменту події також вказала, що вказаний акт складено з порушенням норм чинного законодавства, не містить виклад дійсних обставин залиття та є неналежниим доказом. Отже, представник віповідачки – адвокат Гоцуляк Ю.С. не визнала позов, стверджує про відсутність вини ОСОБА_4 у залитті квартири позивачки, просили відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що позивачка у 2022 на деякий час поїхала до своєї родини в іншу країну, де затрималася до 2024 року, при цьому залишила їй ключі від своєї квартири АДРЕСА_1 , щоб вона наглядала за квартирою. 13.11.2022 вона черговий раз заглягнула в квартиру позивачки і виявила, що відсутнє світло в туалеті, ванній і суміжній з туалетом кімніаті, на одвірках дверей туалету висіли краплі води, вона зрозуміла, що відбулося залиття квартири з верхнього поверху, але чи з четвертого чи з п`ятого поверху вона не розуміла, тому вона почала з`ясовувати. У квартирі на п`ятому поверсі під АДРЕСА_6 двері їй не відчинили, а сусідка ОСОБА_7 , яка доглядає за квартирою відповідачки надала їй ключі щоб вона оглянула квартиру АДРЕСА_2 . Коли вона зайшла в квартиру відповідачки, то в туалеті по кісточку була вода, яку вона вибрала та злила в унітаз. Потім вона побачила, що унітаз і бачок нахилені, з бачка у зрізану банку стікала вода. Вона стала на унітаз щоб оглянути вентель який перекриває доступ води до бачку унітаза, вентель, як їй здалося був трішки недокручений і вона його докрутила. Згодом вона зрозуміла, що швидше за усе причиною води в туалеті на підлозі було те, що клапан в бачку не спрацьовува і вода перетікала невеликими порціями з бачка. Свідок усе це зняла на телефон інадіслала матері відповідачки ОСОБА_6 і позивачці. Також ОСОБА_8 повідомила, що у ванній і туалеті відповідачки побачила сліди підтікання стін, що межують з двокімнатною квартирою на п`ятому поверсі. Крім того, ОСОБА_8 зазначила, що у 2025 за спільною заявою жителів було замінено стояк у будинку обслуговуючим підприємством. 
З`ясуваши позиції учасників судового розгляду справи, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивачці у справі ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.15).
ОСОБА_4 належить на праві власності квартира АДРЕСА_3 (а.с.230).
У квартирі відповідачки з 2020 ніхто не проживав, що стороною позивача не заперечувалось. 
Звертаючись до суду з позовом, позивачка ОСОБА_1 вказала, що 13.11.2022 відбулося затоплення її квартири з квартири поверхом вище, власником якої є відповідачка ОСОБА_4 , про що 04.11.2024 майстром дільниці ОСОБА_5 було складено акт обстеження який затверджено директором ТОВ «Еталонсервіс». ОСОБА_4 відмовилася у добровільному порядку відшкодувати ОСОБА_1 шкоду завдану за наслідками залиття.
Подія затоплення була виявлено сусідкою ОСОБА_8 , яка доглядала за квартирою позивачки ОСОБА_1 , оскільки остання була на час залиття квартири за кордоном і повернулася в Україну у 2024 році. Вкзане підтвердила і свідок ОСОБА_8 . 04.11.2024 ОСОБА_1 звернулася із заявою про обстеження квартири до ТОВ «Еталонсервіс та встановлення та причин залиття, скільки до цього часу вона була за кордоном.
Згідно даного акту, складеного 04.11.2024 майстром дільниці № 1, затвердженого директором ТОВ «Еталонсервіс» за заявою мешканців квартири АДРЕСА_1 було проведено обстеження з приводу атоплення їх квартири. В акті встановлено зі слів сусідки квартири, що затоплення відбулося 13 листопада 2022 року. На той час господарка квартири в даній квартирі не проживала, за квартирою наглядала сусідка, яка повідомила власника про затоплення. Затоплення відбулося з верхнього поверху, із квартири АДРЕСА_2 . Постраждало чотири кімнати: коридор, спальня, ванна і туалет. В цих приміщеннях відсутнє електричне живлення. В спальній кімнаті висохлі жовті плями на стіні і стелі біля дверей S затікання стелі 2 м.кв.; S затікання двох стін – 4 м.кв; двері спальні вигнулися від вологи, на них коробці відшарувалося покриття, перестали зачинятися. В коридорі вся стіна зліва, де двері в туалет і ванну має сліди затікання «Грибок». Відшарування шпаклівки на S= 2.7 м.кв.. Ванна кімната: грибок і пліснява на стелі S= 2.5; кахельна кладка вздулася, місцями повідпадали окремі клитки; шви між плиткою обсипалися. Туалет: на стелі висохлі жовті сліди на S= 2.3 м.кв., грибок на стелі і стінах. Плитка вздулася, шви обсипалися, двері розшарувалися, не зачиняються. На момент огляду квартири АДРЕСА_5 нових затікань не виявлено, стеля і стіни сухі.
Отже, майстром фактичний стан квартири відповідачки не оглядався, а проміжок часу між затопленням квартири - 13.11.2022 року та фактом фіксування відповідної події - 04.11.2024 року, становить 2 роки. До акту не додані фото та відеофіксація саме моменту самої події. Зі змісту акту вбачається, що обставини залиття квартири у зазначає мешканка квартири АДРЕСА_5 , але яка саме не зазначено; констатовано, що залиття відбулось з квартири із верхнього поверху, однак, майстром дільниці не встановлено внаслідок чого сталося залиття квартири АДРЕСА_5 , крім того, майстер дільниці не оглядав квартиру АДРЕСА_2 , а лише вказав, що двері не відчинили. Акт складений за відсутності відповідачки, або її представника, за відсутності свідків. Акт складався за відсутності членів комісії, та не є зрозумілим чи складався за присутності ОСОБА_1 , оскільки нею не підписаний. 
Пунктом 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, передбачено, що в разі залиття квартири складається відповідний акт. У додатку № 4 до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207 зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. 
Окрім цього, представник відповідача в судовому засіданні, про що і зазначила у відзиві вказала, що в житловому будинку наявна проблемна ситуація з комунікаціями. З 2020 року у квартирі відповідачки ніхто не проживав, комунікації були перекриті та вимкнені, будь-які негаразди з комунікаціями відсутні.
Крім того, як зазначає представник відповідачки у будинку АДРЕСА_4 систематично траплялися аварійні ситуації наслідками яких були затоплення та залиття квартир по обом стоякам.
З 2000 року по 2019 рік відбувалися систематичні затоплення квартир, а саме, сусіди з квартири АДРЕСА_6 , яка розташована поверхом вище (5-ий поверх), кілька разів затоплювали квартиру відповідачки. Внаслідок затоплення вода з п`ятого поверху протікала до квартири на третьому поверсі (квартира позивачки). У квартирі відповідачки вода була в туалеті, на стіні залишилася велика пляма, фарба відшарувалася після затоплення сусідами з квартири АДРЕСА_6 , що знаходиться на 5 поверсі. Вказане підтвердила свідок ОСОБА_10 і не заперечувала позивачка. 
Відповідно до опитування ОСОБА_6 адвокатом Гоцуляк Ю.С., у відповідності до п.7 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що долучені до матеріалів справи ОСОБА_6 повідомила, що з приводу подій 13.11.2022 спілкувалася з ОСОБА_8 по телефону, яка їй зателефонувала і повідомила, що наглядає з квартирою ОСОБА_1 . ОСОБА_6 зазначає, що під час складання акту майтром ТОВ «Еталонсервіс» ОСОБА_1 і ОСОБА_8 (у якої був ключ) представнику ТОВ «Еталонсервіс» не відчинили двері квартири АДРЕСА_2 і не допустили майстра до огляду. У квартирі ОСОБА_4 теж наявні плями, пліснява на стінах від заливів, відшарування фарби від частих затоплень. Вказує, що постійно була на зв`язку з ОСОБА_8 , яка повідомляла їй про заміну стояку (зливної труби) в будинку, а також про заміну труби подачі холодної води через її іржавий стан в квартирі АДРЕСА_6 . Вважає, що вина її доньки ОСОБА_4 не доведена, причина події не встановлена, у позові багато недостовірної інформації, Акт залиття відсутній.
За заявою ОСОБА_1 02.09.2025 ПП «Аверті» складено звіт про оцінку майна в результаті залиття квартири АДРЕСА_1 . Договір б/н від 26.02.2025, дата оцінки 02.09.2025, дата завершення складання звіту 29.09.2025. За даними вказаного звіту сума збитку нанесеного замовнику ( ОСОБА_1 ) в результаті пошкодження водою належного їй майна квартири АДРЕСА_1 складає 124 390 грн. (а.с.21.53 тому №1). Звіт також містить фотофіксацію пошкодженого майна квартири квартири АДРЕСА_1 .
Суд також дослідив надані позивачем фотознімки, датовані 04.11.2024 і 02.09.2025 року квартири АДРЕСА_2 та квартири АДРЕСА_1 , які долучені до матеріалів справи (а.с.86-89, а.с.90-92). Із даних фото не можливо встановити ким саме вони зроблені, а деякі фотознімки не містять дати їх створення. 
Правилами статей 12, 13 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні шкоди. Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
Подібні висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року у справі № 61/8496/15-ц, провадження № 14-154цс19.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на позивачку покладено обов`язок доведення факту завдання шкоди за участю відповідачки.
Наразі, з огляду на встановлені судом обставини вина відповідачки у завданні шкоди позивачці внаслідок залиття її квартири не підтверджена належними та допустимими доказами.
Таким чином, наданий суду позивачкою акт на підтвердження зазначених нею підстав для позову складено без відповідачки, або її представника, свідків, за відсутності належного складу комісії відповідно до вимог Правил, відсутній повний опис причин залиття та технічного джерела протікання, не наведено обґрунтованого висновку комісії щодо встановлення вини конкретної особи. Акт фактично фіксує лише наслідки залиття, але не містить технічного обґрунтування того, що джерело витоку знаходилося саме у межах внутрішньоквартирних мереж відповідача, квартиру якої не було обстежено. Таким чином, зазначений документ не може вважатися належним та достатнім доказом причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заподіяною шкодою.
Постановою Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 640/8205/17, відповідно до якої суд дійшов висновку, що "Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився апеляційний суд, що вищевказаний акт від 07 липня 2014 року не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, в ньому не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, які допустили таке залиття, інші необхідні для такого документа реквізити. Тому цей акт не може бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди. Отже, доводи відповідача щодо відсутності її вини у залитті квартири позивача правомірно взято судами до уваги".
Для покладення обов`язку відшкодування шкоди відповідно до статті 1166 ЦК України необхідним є встановлення у сукупності таких елементів: шкоди, протиправної поведінки конкретної особи, причинного зв`язку між такою поведінкою та шкодою, а також вини. Лише після встановлення протиправної поведінки та причинного зв`язку може застосовуватися презумпція вини заподіювача шкоди.
У цій справі факт залиття квартири позивача підтверджений, однак належними та допустимими доказами не встановлено, що джерело протікання знаходилось саме у межах квартири відповідача та що шкода спричинена її протиправними діями чи бездіяльністю.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 достовірно не підтвердила безпосередньо вини відповідачки, із її свідчень встановлено, що ймовірно причиною залиття міг бути недокручений вентель та витікання води з бачка унітаза невеликими порціями, але при цьому вона повідомила, що під час її перебування в квартирі відповідачки були наявні сліди затікання стіни, що ймовірно суміжної з двокімнатною квартирою на п`ятому поверсі, також вказала на знос загальнобудинкового стояка водопостачання, який заміняли у 2025 році, тобто після події. 
Сторона позивача в ході розгляду справи не заявляла клопотання про проведення експертизи для встановлення дійсної причини залиття квартири.
Суд звертає увагу, що визначення джерела протікання та причин його виникнення потребує спеціальних технічних знань. У справі не призначалася та не проводилася судова будівельно-технічна або інженерно-технічна експертиза, яка б дала можливість встановити, чи виник витік із внутрішніх мереж квартири відповідача, чи з елементів загальнобудинкової системи, відповідальність за утримання яких покладається на балансоутримувача. За відсутності такого висновку суд позбавлений можливості достеменно встановити джерело аварії.
Отже, надані позивачкою докази не усувають обґрунтованого сумніву щодо причини залиття та не підтверджують наявності прямого причинно-наслідкового зв`язку між діями саме відповідача та заподіяною шкодою. Відповідач, у свою чергу, поставила під сумнів належність акту, повідомлено та не спростовано стороною позивача щодо затікань стіни та стелі в ванній та туалеті квартири АДРЕСА_2 з боку суміжної стіни з двокімнатоною квартирою на п`ятому поверсі, які вказують на альтернативну ймовірну причину затоплення.
З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено склад цивільного правопорушення у діях відповідачки, зокрема не доведено причинно-наслідковий зв`язок між її поведінкою та заподіяною шкодою, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
З огляду на недоведеність обов`язкових елементів відповідальності, суд не вбачає необхідності у наданні правової оцінки доказам щодо розміру заявлених збитків.
Тому, суд не оцінює докази щодо розміру заподіяних збитків, зокрема, звіт від 02.09.2025 ПП «Аверті» щодо оцінки пошкодження майна позивачки.
Відповідно до частини другої статті 23 ЦК України моральна шкода полягає, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до абз. 2 пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 січня 1995 р. відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Суд зазначає, що оскільки завдання позивачу матеріальної шкоди неправомірними діями відповідача не встановлено, підстави для відшкодування моральної шкоди також відсутні.
За таких обставин, на підставі вищевикладеного, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достатніх доказів того, що залиття належної позивачу квартири відбулося саме з вини відповідачки, внаслідок її протиправних дій, та причинно-наслідкового зв`язку, враховуючи, що позовні вимог про відшкодування моральної шкоди, є похідними від основної позовної вимоги, суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням викладеного, витрати щодо сплати судового збору та витрати на експертне дослідження залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної залиттям квартири- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи: 
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ;
відповідач – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_7 .
Судове рішення складено 29.04.2026. 
Суддя Н. А. Коваленко