ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2026	м. Дніпро	Справа № 904/2587/26	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В.,розглянувши справу
за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро 
до Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа", м.Дніпро 
про стягнення 17 943,65 грн 

Без виклику представників сторін
СУТЬ СПОРУ:
Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" про стягнення 17 943,65 грн за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.
В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.
Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 11.05.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
21.05.2026 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що визнає заявлену позивачем суму заборгованості за спожиту електричну енергію.
21.05.2026 відповідач подав до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду.
27.05.2026 позивач подав до суду заперечення на заяву.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд
ВСТАНОВИВ:
Позивач зазначає, що з 1997 року між позивачем та відповідачем існували договірні відносини з приводу постачання електричної енергії, в ході яких позивач постачав електричну енергію, а відповідач здійснював її оплату, на підтвердження чого надав копії додаткової угоди від 15.07.2011 № 5/1 до договору про постачання електричної енергії від 12.08.1997 № 061402 (а.с. 16-26). З 01.01.2019 НКРЕКП скасувала АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі» ліцензії на постачання електричної енергії за регульованим тарифом та на передачу електричної енергії, на підставі яких, до 01.01.2019, ОСР здійснював свою господарську діяльність. З 01.01.2019 набрала чинності ліцензія НКРЕКП на здійснення господарської діяльності з надання послуг з розподілу електричної енергії на території Дніпропетровської області, надана АТ «ДТЕК «Дніпровські електромережі». Відповідно до п. 4. Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 «Про затвердження ПРРЕЕ», Оператори систем розподілу (далі - ОСР) повинні укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії, які укладаються зі споживачем, з усіма споживачами, електроустановки яких приєднані на території діяльності ОСР. Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.
Текст публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, до умов якого приєднуються споживачі, електромережі котрих приєднані до електромереж АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», опублікований на офіційному сайті Оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі».
Пунктом 1.1. цього договору визначено, що цей договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (надалі - договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу електричної енергії споживачам (надалі - споживач), як послуги Оператора системи розподілу. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору.
Умови договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312 (зі змінами та доповненнями, далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2. договору) 
У п. 12.8. договору перелічені додатки до цього договору, які є його невід`ємною частиною.
Так, додатком № 10 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є «договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії» з додатком «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» та продовженням додатка «Вихідні дані для розрахунку» (крім побутових споживачів).
Пунктом 1.1. договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії визначено наступне: «Цей договір про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії (договір на послуги з перетікань) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок обчислення плати за перетікання реактивної електричної енергії між Оператором системи розподілу та непобутовими споживачами (Споживач) та є додатком 10 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії. Договір на послуги з перетікань укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору на послуги з перетікань згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії».
Умови договору на послуги з перетікань розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів (пункт 1.2. додатку № 10 договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії).
Договір на послуги з перетікань набирає чинності з дня приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та діє протягом дії договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, якщо інший термін початку чи закінчення не зазначено у заяві - приєднанні (п. 8.1. договору на послуги з перетікань).
Позивач зазначає, що зважаючи на зміст положень Постанови НКРЕКП № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», а також споживання електричної енергії відповідачем, відсутність письмових звернень стосовно припинення розподілу/передачі електричної енергії, між позивачем та відповідачем було укладено публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електроенергії та договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.
Позивач зазначає, що у період з листопада по грудень 2025 р. добросовісно виконував свої зобов`язання з надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за договором, а саме надав відповідачу відповідні послуги на загальну суму 17 943,66 грн з ПДВ, що підтверджується наступними актами:
- № 30250060593978-3 за листопад 2025 року про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 16 875,44 грн з ПДВ (а.с. 34);
- № 30250120610298-3 за грудень 2025 року про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 1068,22 грн з ПДВ (а.с. 33).
На оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії позивач виставив відповідачу відповідні рахунки:
- № 30250060593978 за листопад 2025 р. від 30.11.2025 на суму 16 875,44 грн (а.с.34);
- № 30250120610298 за грудень 2025 р. від 31.12.2025 на суму 1068,22 грн (а.с. 33).
Абзацом 3 пункту 7 додатку №10.1 «Порядок розрахунків за перетікання електричної енергії» до договору про надання послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії визначено, що термін оплати послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії зазначається в платіжних документах та не має перевищувати 5 робочих днів з дня отримання (формування) рахунків споживачем.
Позивач зазначає, що рахунки за листопад-грудень 2025 року разом з актами надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії за вказані місяці були направлено відповідачу листом від 17.04.2026 (а.с. 35). 
В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії списку згрупованих відправлень та фіскального чеку (а.с. 35).
Відповідно до трекінгу поштових відправлень (а.с. 36) вказаний лист відповідач отримав 29.04.2026.
Таким чином, враховуючи дату отримання листа позивача від 17.04.2026 відповідач повинен був оплатити виставлені рахунки у строк до 06.05.2026 включно.
Однак, як зазначає позивач, відповідач у строки, встановлені договором, за надані послуги у листопаді-грудні 2025 року не сплатив. Жодних зауважень відповідача стосовно змісту актів і рахунків позивач не отримував. У зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 17 943,65 грн, що і стало причиною звернення до суду.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України).
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України). 
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України). 
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).
Доказів оплати наданих послуг в сумі 17 943,65 грн відповідач не надав. 
Відповідач у своєму відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу (п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України)
Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві (ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).
Господарський суд зазначає, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб.
Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 17 943,65 грн є правомірними та підлягають задоволенню.
Відповідач подав до суду заяву, в якій просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/2587/26 за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" про стягнення 17 943,65 грн на строк 1 (один) рік.
Свою заяву відповідач обґрунтовує наступним. ПАТ «АК «Дніпроавіа» в жодному разі не ухиляється від виконання свого зобов`язання перед АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", має намір сплатити всю суму боргу, однак з поважних причин перебуває у надзвичайно скрутному фінансовому становищі та не має об`єктивної можливості здійснити сплату суми заборгованості та судового збору одноразово. Майже усі належні ПАТ «АК «Дніпроавіа» на праві власності об`єкти нерухомості розташовані на території Міжнародного аеропорту «Дніпро». Загальновідомим є факт військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», який неодноразово продовжувався і триває на сьогодення. Стратегічне значення Міжнародного аеропорту «Дніпро», як об`єкта критичної інфраструктури, полягає у можливості його використання Силами Оборони України для стримування та відсічі збройної агресії російської федерації в Україні. Об`єкти нерухомого майна ПАТ «АК «Дніпроавіа», що використовуються підрозділами Збройних Сил України, забезпечені електричною енергією. У зв`язку з цим, 15.01.2025 КЕВ м. Дніпро (сторона 1) та ПАТ «АК «Дніпроавіа» (сторона 2) укладений договір про відшкодування витрат за спожиту електричну енергію №25033 (далі - договір), за умовами якого Дніпровське КЕУ відшкодовує витрати ПАТ «АК «Дніпроавіа» за спожиту електричну енергію відповідно даних приладів обліку та розрахунків. В порушення взятих на себе зобов`язань КЕВ м. Дніпро вартість фактично спожитої підрозділами Збройних Сил України електричної енергії ПАТ «АК «Дніпроавіа» не відшкодувало. У зв`язку з чим, ПАТ «АК «Дніпроавіа» в свою чергу не може здійснити розрахунок за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії з оператором систем розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі". Таким чином, заборгованість ПАТ «АК «Дніпроавіа» перед АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" фактично є заборгованістю підрозділів Збройних Сил України. ПАТ «АК «Дніпроавіа» ініціювало претензійно-позовну роботу по стягненню з КЕВ м. Дніпро заборгованості та направило вимогу від 03.04.2016 №1.1.26-19 про сплату заборгованості. Дана вимога не була виконана, відтак ПАТ «АК «Дніпроавіа» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпро заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 5 577 893,18 грн (справа №904/2240/26). Ухвалою від 05.05.2026 Господарський суд Дніпропетровської області відкрив провадження у справі №904/2240/26 за позовом ПАТ «Дніпроавіа» до відповідача КЕВ м. Дніпро про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у загальному розмірі 5 577 893,18 грн та призначив підготовче засідання 02.06.2026 о 10:45 год. ПАТ «АК «Дніпроавіа» також не має змоги покривати потреби Збройних Сил України у електричній енергії власним коштом та стягнення в судовому порядку заборгованості за спожиту електричну енергію з КЕВ м. Дніпро – єдине джерело коштів ПАТ «АК «Дніпроавіа» для погашення заборгованості перед АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі". Станом на дату введення в Україні воєнного стану основним видом господарської діяльності ПАТ «АК «Дніпроавіа» було надання в оренду власного чи орендованого нерухомого майна, оскільки з жовтня 2017 року Компанія припинила здійснення пасажирських перевезень авіаційним транспортом. Діяльність Компанії переважно та нерозривно пов`язана з підприємствами транспортного сектору економіки, а саме галуззю цивільної авіації. Основним джерелом доходу ПАТ «АК «Дніпроавіа» було надходження орендної плати від здавання в оренду власного нерухомого майна, розташованого на території Міжнародного аеропорту «Дніпро», та основним орендарем майна ПАТ «АК «Дніпроавіа» було ТОВ «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ». У зв`язку з фактами військової агресії Російської Федерації проти України та загрозами для безпеки польотів та безпеки цивільної авіації, 24.02.2022 року з 00.45 utc (2.45 за київським часом) Об`єднана цивільно-військова система організації повітряного руху України згідно з вимогами Повітряного кодексу України та положення про використання повітряного простору України вжило термінових заходів щодо закриття повітряного простору України для цивільних користувачів повітряного простору. У зв`язку з цим авіаперевізниками були скасовані усі авіарейси з/до Міжнародного аеропорту «Дніпро» та більшість підприємств – контрагентів ПАТ «АК «Дніпроавіа» зупинили свою діяльність. Після початку військової агресії від ТОВ «Міжнародний аеропорт «Дніпропетровськ» Відповідачем було отримано листи від 28.02.2022 року № б/н про відсутність можливості сплачувати орендну плату у зв`язку із військовою агресією, обстрілами аеропорту. З початку військової агресії та по теперішній час орендна плата від вказаного орендаря не надходить. Аналогічно, у зв`язку із закриттям повітряного простору, військовою агресією та обстрілами аеропорту «Дніпро», пошкодженням та руйнуванням майна аеропорту також припинив сплачувати орендну плату за договором оренди нерухомого майна №0428201601 від 28.04.2016 року й Дніпровський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху. Також, призупинили свою діяльність контрагенти - підприємства, залучені до реалізації проекту «Будівництво аеродрому Міжнародного аеропорту «Дніпропетровськ» в Дніпропетровській області, Дніпровському районі» (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-07-26-009809-b) - ДП «Фінінпро», ТОВ «Онур Конструкціон Інтернешнл», ТОВ «Інтелект Консалт Груп», ТОВ «Автомагістраль-Південь» та інші підприємства, які орендували нерухоме майно у ПАТ «АК «Дніпроавіа» та здійснювали свою діяльність на території Міжнародного аеропорту «Дніпро». Відтак, з 24.02.2022 відповідач позбавлений можливості отримувати будь-якій дохід від господарської діяльності. Також, з початку військової агресії російської федерації проти України територія Міжнародного аеропорту «Дніпро» піддавалася атакам з боку ворога (балістичними та крилатими ракетами, безпілотними літальними апаратами), внаслідок чого спричиненні значні руйнування в тому числі і належним ПАТ «АК «Дніпроавіа» об`єктам нерухомості, значної шкоди було завдано масштабними пожежами. Територія Міжнародного аеропорту «Дніпро», де здійснює свою діяльність ПАТ «АК «Дніпроавіа», перебуває під постійною загрозою і на сьогодення, як об`єкт критичної інфраструктури, тому, здійснення будь-якої господарської діяльності на цій території пов`язане з ризиком для життя та здоров`я працівників ПАТ «АК «Дніпроавіа», відтак господарську діяльність відповідача майже повністю зупинена, Компанія вимушена була призупинити трудові відносини з більшістю працівників, для частини працівників оголошено простій, для решти запроваджено дистанційну роботу. Отже, з причин, що мають винятковий характер, є надзвичайними, невідворотними, безпосередньо впливають на можливість виконання обов`язків ПАТ «АК «Дніпроавіа» та не залежать від волі Компанії, у ПАТ «АК «Дніпроавіа» відсутні умови для роботи підприємства в умовах війни, відтак майже повністю зупинено діяльність Компанії та з 24.02.2022 підприємство позбавлено можливості отримувати будь-якій дохід від господарської діяльності, відсутня фінансова можливість здійснювати будь-які оплати.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України).
У разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: надання відстрочки або розстрочки виконання рішення (п. 2 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України).
За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання (ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).
Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.
При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України.
Дослідивши надані відповідачем в обґрунтування заяви докази та обставини, суд не знаходить достатньо правових підстав для її задоволення з урахуванням наступного.
У Господарському процесуальному кодексі України та спеціальному законі, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку (Закон України "Про виконавче провадження"), не встановлений вичерпний перелік обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення, і на підставі яких суд може прийняти рішення про надання відстрочки.
У той же час, слід зважити на таке:
1) виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012);
2) невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012);
3) відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року);
4) за певних обставин затримка з виконанням судового рішення може бути виправданою, але затримка не може бути такою, що спотворює сутність гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції права (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії").
Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.
Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.
Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.
Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.
Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Заявником не наведено та не обґрунтовано жодних підстав та обставин, які зміняться чи настануть через 1 рік, та які відповідно дадуть можливість виконати рішення суду. Відповідачем не надано жодних доказів в підтвердження покращення фінансового стану підприємства через 1 рік.
Належних та достовірних доказів, в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що рішення суду буде виконано в майбутньому, зокрема і, доказів на підтвердження надходження коштів за наслідками господарської діяльності, що дасть можливість погасити існуючий борг по закінченню строку відстрочення відповідачем до суду також не надано.
Таким чином, відповідачем не доведено винятковості випадку, з наявністю якого процесуальний закон пов`язує можливість надання відстрочки виконання рішення суду.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши належним чином наведені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" та надання відстрочки виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/2587/26.
За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ст. 4 Закону України "Про судовий збір").
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).
Господарський суд зазначає, що позовна заява подана позивачем до суду в електронній формі.
При зверненні з позовом до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн згідно з платіжною інструкцією № 4501040 від 01.04.2026.
У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України).
У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").
Враховуючи викладене, оскільки заява про визнання позову подана відповідачем до початку розгляду справи по суті, господарський суд вважає за доцільне повернути позивачу 50% сплаченого ним при поданні позову судового збору у розмірі 1131,20 грн (2662,40 грн / 2).
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1131,20 грн.
Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" (49042, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Аеропорт цивільної авіації, ідентифікаційний код 01130549) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034) 19 074,85 грн, а саме: 17 943,65 грн за послуги з компенсації перетікань реактивної електричної енергії, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1131,20 грн, про що видати наказ.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Авіаційна компанія "Дніпроавіа" відстрочення виконання рішення - відмовити.

Повернути Акціонерному товариству "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49111, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034) із державного бюджету України судовий збір розмірі 1131,20 грн, перерахований згідно з платіжною інструкцією № 4501040 від 01.04.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.
Повне рішення складено 18.06.2026 .

Суддя	 	І.В. Мілєва