Справа № 740/789/26 
Провадження № 2/740/1169/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

27 квітня 2026 року    місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Роздайбіди О.В.,
при секретарі Ісаєнко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» (надалі – ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
17 лютого 2026 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 22320,00 грн та понесені судові витрати, з яких судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.
Позивач мотивує позов тим, що 11.05.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1602336 про надання споживчого кредиту. На підставі укладеного договору про надання споживчого кредиту відповідач отримала кошти у безготівковій формі у розмірі 3200,00 грн шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . 
ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем, відповідно до укладеного договору виконало у повному обсязі. Відповідач зі свого боку не виконала умов кредитного договору у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість у розмірі 22320,00 грн, з яких: 3200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10896,00 грн - заборгованості за процентами; 6624,00 грн – нараховані позивачем проценти за 138 календарних днів; 1600,00 грн - штрафні санкції.
24.12.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» було укладено договір факторингу № 24122024, відповідно до умов якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» їх прийняло та передало грошові кошти в розпорядження ТОВ «Слон Кредит» за плату на умовах, визначених цим Договором, в тому числі і за договором № 1602336 від 11.05.2024. 
У зв`язку з наведеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження; клопотання позивача про витребування доказів задоволено; витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо надходження 11.05.2024 на картковий рахунок відповідачки грошових коштів від ТОВ «Слон Кредит».
Від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла запитувана судом інформація.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, у позовній заяві просив справу розглянути за відсутності позивача та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачка ОСОБА_1 , будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки в судові засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавала, заперечень проти позову або заяви про розгляд справи без її участі не надала, не подавала відзиву на позов.
Про дату, час та місце розгляду відповідачка повідомлена шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті «Судової влади України».
Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідачки про розгляд справи та реалізації нею права судового захисту своїх прав та інтересів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.
Судом установлено, що 11.05.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1602336 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до умов якого товариство надало відповідачці кредит у розмірі 3200,00 грн, на строк 365 дні; з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів (п. 1.2-1.4 Договору).
Крім того, сторони дійшли згоди про те, що тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 1,2% в день та застосовується якщо споживач до 16.05.2024 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту (п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору).
У відповідності до п. 2.1 Договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Договір про надання споживчого кредиту № 1602336 від 11.05.2024 та Додаток 1 до нього - Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, Паспорт споживчого кредиту підписані ОСОБА_1 одноразовими ідентифікаторами «К605, С648», які відправлено 11.05.2024 на номер телефону відповідачки.
Факт зарахування коштів ОСОБА_1 на картку № НОМЕР_1 , відповідно до п. 2.1 Договору, підтверджується листом директора ТОВ «Пейтек» за вих. № 20250115-2521 від 15.01.2025, у відповідності до якого відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 06 червня 2022 року, укладеного між ТОВ «Пейтек» та ТОВ «Слон Кредит», було успішно перераховано кошти на платіжну картку відповідачки від «Слон Кредит»: 11.05.2024 08:19:09 на суму 3200,00 грн, призначення платежу «зарахування на картку, маска картки № НОМЕР_1 . 
Як встановлено судом з відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-260306/41445-БТ від 10 березня 2026 року, наданої на виконання ухвали суду від 20 лютого 2026 року, у банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку зараховано кошти на суму 3200,00 грн 11 травня 2024 року.
Таким чином, судом встановлено, що вимоги кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» виконало, зарахувавши на зазначен у ОСОБА_1 банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 3200,00 грн., що відповідає умовам договору № 1602336 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 11.05.2024.
За правилом, встановленим ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з пунктом 12 цієї статті електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Згідно з пунктом 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, відповідачем підписано Договір № 1134182 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» від 10.08.2023 за допомогою одноразового ідентифікатора «Н668», який відправлено 10.08.2023 на номер телефону ОСОБА_2 ..
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
24 грудня 2024 року між  між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та ТОВ «Слон Кредит» укладено договір факторингу №24122024, у відповідності до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступив фактору (новому кредитору) права грошової вимоги до боржників, що зазначені в реєстрі боржників.
Пунктом 3.3 Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року визначено, що ціна продажу за Договором становить 2159760,91 грн.
Відповідно до платіжної інструкції від 26 грудня 2024 року № 6308, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» здійснило платіж у розмірі 2159760,91 грн на користь ТОВ «Слон Кредит» із призначенням платежу «сплата за договором факторингу № 24122024 від 24.12.2024».
Таким чином, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» свої фінансові зобов`язання перед ТОВ «Слон Кредит» за Договором факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року виконало у повному обсязі.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1602336 від 11 травня 2024 року у загальному розмірі 15696,00 грн, з яких: 3200,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 10896,00 грн - заборгованість за відсотками; 1600,00 грн – заборгованість за штрафом.
ТОВ «Слон Кредит» здійснило повідомлення ОСОБА_1 про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1602336 від 11 травня 2024 року.
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
У відповідності до ч. 1, 3 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Зобов`язання відповідач не виконала ані перед первинними кредиторами, ані перед позивачем.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
До матеріалів справи долучено розрахунок заборгованості по кредитному договору № 1602336, що складений ТОВ «Слон Кредит», у відповідності до якого заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.05.2024 становить 15696,00 грн, з яких: 3200,00 грн - заборгованість за кредитом; 10896,00 грн - заборгованість за відсотками; 1600,00 грн – заборгованість за штрафом.
Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, строк дії Договору № 1602336 від 11.05.2024 не закінчився. А тому, в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 25.12.2024 по 11.05.2025 (138 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6624 грн.
Водночас, вирішуючи питання про стягнення заборгованості у вищевказаному розмір, суд дійшов таких висновків.
Перевіряючи розрахунок процентів, наданий позивачем, за кредитним договором не можна погодитися з його правильністю, з огляду на таке.
22.11.2023 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Судом встановлено, що кредитний договір № 1602336 від 11.05.2024 укладений строком на 364 дні. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто такий кредитний договір був укладений після набрання чинності цим Законом, а тому на момент укладення між сторонами кредитного договору діяли внесені до ЗУ «Про споживче кредитування» зміни, що вказує на необхідність застосування до цих правовідносин зазначеного вище закону.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: - з 24.12.2023 року денна процентна ставка має становити не більше 2,5%, - з 23.04.2024 року - не більше 1,5%, - з 21.08.2024 року - не більше 1%.
Керуючись вимогами Закону, суд, провівши власний розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом, зазначає наступне.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором за період з 11.05.2024 (дата видачі кредиту) по 24.12.2025 (дата укладення Договору факторингу) включно, зроблений ТОВ «Слон Кредит».
Згідно вказаного розрахунку відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 10896,00 грн.
З матеріалів справи слідує, що відповідач отримав кредитні кошти 11.05.2024 у розмірі 3200,00 грн.
Отже, згідно вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» , починаючи з 23.04.2024 - денна ставка має становити не більше 1,5%, а з 21.08.2024 - не більше 1%.
За період з 11.05.2024 по 20.08.2024 проценти нараховувалися ТОВ «Слон Кредит» за процентною ставкою 1,5% на день та склали 4896,00 грн (3200,00 грн х 1,5% х 102 дні), що не суперечить вказаному вище Закону.
За період з 21.08.2024 по 24.12.2024 проценти нараховувалися ТОВ «Слон Кредит» за процентною ставкою 1,5% на день, а тому вони підлягають перерахунку: 3200,00 грн х 1% х 126 днів = 4032,00 грн.
За період з 25.12.2025 по 11.05.2025 проценти нараховувалися ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за процентною ставкою 1,5% на день, тож вони також підлягають перерахунку: 3200,00 грн х 1% х 138 днів = 4416,00 грн.
Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню проценти за період з 11.05.2024 по 24.12.2024 в розмірі 8928,00 грн та за період з 25.12.2025 по 11.05.2025 року в розмірі 4416,00 грн.
В іншій частині позов не підлягає задоволенню.
Що стосується заявленої позивачем суми заборгованості відповідача за штрафними санкціями в розмірі 1600,00 грн, суд зазначає таке.
Так, згідно з розділом 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2024, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на даний час.
Враховуючи те, що заборгованість за штрафом у відповідача за кредитним договором від 11.05.2024 виникла у період дії в Україні воєнного стану, суд вважає, що вказана заборгованість у розмірі 1600,00 грн стягненню з відповідача не підлягає, а тому, в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, оскільки відповідачем не вживаються заходи щодо добровільного погашення суми кредитної заборгованості за кредитним договором № 1602336 від 11.05.2024, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідачки 16544,00 грн, з яких: 3200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 8928,00 грн - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором; 4416,00 грн – заборгованість за процентами, нараховані позивачем за 138 календарних днів.
Що стосується судових витрат, то слід звернути увагу на таке.
Відповідно до акта № 14838 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно Договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 встановлено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 10000,00 грн.
Відповідно до ч.4.ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатських робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд враховує ті обставини, що дана справа не відноситься до категорії складних справ і складання позовів та клопотань у своїй більшості є подібними, оскільки не потребують проведення додаткових розрахунків. У звіті про надання правової допомоги зазначено, що робота з цією позовною заявою потребувала 12 годин часу, що вочевидь не є пропорційним обставинам справи. Окрім того, участь адвоката у судових засіданнях не реалізована, оскільки представник позивача безпосередньої участі у судових засіданнях не брав, зазначивши у заяві про розгляд справи у його відсутність, тому заявлена сума у 10000,00 грн є значно завищеною.
Отже, суд вважає за необхідне, виходячи з засад розумності, беручи до уваги співмірність розміру витрат на виконання професійної правничої допомоги з ціною позову та обсягом фактично виконаних робіт, а також пропорційності стягнення судових витрат, стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн в дохід держави (із застосуванням коефіцієнту 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі), який відповідно до ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача, на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог, а саме в сумі 2662,40х74,12%=1973,37 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280, 282 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором № 1602336 про надання споживчого кредиту від 11.05.2024 у розмірі 16544 (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 1973 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят три) гривні 37 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: 03045, місто Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, будинок 27, приміщення 2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Заочне рішення суду може бути переглянуте Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Роздайбіда