ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/6946/26	Головуючий у 1-й інстанції Царук І.М. 	
Провадження № 33/817/273/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., 
за участю представника ОСОБА_1 - Бай М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИЛА:
Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно із постановою суду, 21.03.2026 о 23 год. 05 хв. в м. Тернопіль по вул. Торговиця, 1В, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електросамокатом марки «Vevi» в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункту 2.9. а) Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Посилається на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б об`єктивно підтверджували факт керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що із переглянутого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції не вбачається факту керування ним електросамокатом, як і не факту його зупинки працівниками поліції.
Вказує на те, що матеріали справи не містять доказів того, що він здійснював рух електросамокатом у стані алкогольного сп`яніння, а тому не є водієм у розумінні п. 1.10 ПДР та диспозиції ст. 130 КУпАП. 
Звертає увагу суду на те, що згідно з даними мобільного застосунку VEVI поїздка на електросамокаті VEVI VV20029 була завершена о 23 год. 15 хв. біля зупинки «Три Миколи», тоді як працівники поліції зафіксували його перебування вже на іншій зупинці - по вул. Торговиця, 1В, де він перебував разом із друзями після відвідування закладу. Вказує, що під час спілкування з працівниками поліції він пояснював, що у стані алкогольного сп`яніння електросамокатом не керував, а до місця складання адміністративного протоколу прийшов пішки.
Зазначає, що під час дослідження відеозапису з нагрудних камер працівників поліції встановлено відсутність безперервної відеофіксації, що суперечить вимогам п.п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року, відповідно до яких відеозйомка повинна здійснюватися безперервно з моменту початку виконання службових обов`язків до їх завершення.
Посилається на те, що рапорт працівника поліції не містить фактичних даних, які б підтверджували наявність події адміністративного правопорушення, а тому у розумінні ст. 251 КУпАП не може визнаватися належним доказом у справі. 
Вказує на недотримання поліцейськими встановленої процедури огляду його на стан сп`яніння оскільки сама по собі наявність роздруківки результатів огляду алкотестером «Drager» не є безумовною підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за наявності істотних порушень вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції при оформленні адміністративних матеріалів. 
Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки усім доказам у їх сукупності, не навів мотивів відхилення доводів сторони захисту та фактично обмежився формальним переліком документів без аналізу їх доказового значення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Бай М.В., яка підтримала апеляційну скрагу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував даними, які містяться у:
-протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620951 від 22.03.2026 року, згідно з яким 21.03.2026 о 23:05 в м. Тернополі по вул. Торговиця, 1В водій ОСОБА_1 керував електросамокатом VEVI, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`янінняпроводився на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 OIML ARLM-0278 (чинне до 17 червня 2026 року), що підтверджується тестом номер 934 від 22.03.2026, результат огляду становить 0,71 проміле. З результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння згідний, чим порушив п.2.9.а ПДР.- роздруківці спеціального технічного засобу «Drager Alсotest 7510» від 22.03.2026, тест №934, згідно з яким у водія ОСОБА_1 22.03.2026 о 00 год. 02 хв. зафіксовано стан алкогольного сп`яніння з показником - 0,71 ‰ (проміле);
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким у зв`язку із виявленням у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови, останній пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», результат якого становить 0,71 ‰ (проміле), з яким ОСОБА_1 погодився, що підтверджується його підписом у вказаному документі;
- копії свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - газоаналізатора для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alcotest 7510 OIML» №П51QM074210325, яке чинне до 17.06.2026;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.03.2026, відповідно до якого водія ОСОБА_1 22.03.2026 о 00 год. 04 хв. було направлено в КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» ТОР для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- письмових поясненнях ОСОБА_1 від 21.03.2026, згідно з якими 21.03.2026 близько 23 год. 15 хв. він, перебуваючи в м. Тернопіль по вул. Торговиця, 1В, керував транспортним засобом - електросамокатом «Vevi»;
- рапорті інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сотнікової В.В. від 22.03.2026, згідно з яким 21.03.2026 близько 23 год. 55 хв. вона прибула на допомогу іншому екіпажу поліції за адресою: м. Тернопіль по вул. Торговиця, 1В, де було виявлено ОСОБА_1 , який 21.03.2026 близько 23 год. 05 хв. керував електросамокатом «Vevi» та під час спілкування з яким в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 7510», на що ОСОБА_1 погодився та пройшов вказаний огляд, результат якого склав 0,71 ‰ (проміле), з яким останній також погодився;
- витязі з ІПНП України від 27.03.2026, згідно з яким 21.03.2026 о 23 год. 16 хв. до поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що по вул. Торговиця на зупинці громадського транспорту поблизу бару «Три Миколи» невідомі підлітки, керуючи самокатами, ледь не наїхали на неї.
Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та такими, що в сукупності та взаємозв`язку доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення, з чим слід погодитись.
Доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є безпідставними та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.
Так, судом першої інстанції було досліджено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.03.2026 року, а також рапорт інспектора взводу №1 роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Сотнікової В.В. від 22.03.2026 року, які у своїй сукупності підтверджують факт керування останнім електросамокатом марки «Vevi».
Зокрема, з дослідженого у судовому засіданні DVD-R диску з відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив факт керування ним 21.03.2026 року о 23 год. 05 хв. у м. Тернополі по вул. Торговиця, 1В електросамокатом марки «Vevi». Крім того, на запитання працівника поліції щодо вживання перед цим алкогольних напоїв. ОСОБА_1 відповів ствердно.
Факт відсутності на відеозаписі фіксації моменту руху транспортного засобу не свідчить про недоведеність події адміністративного правопорушення, оскільки відповідно до положень ст. 251 КУпАП обставини справи можуть підтверджуватись сукупністю взаємопов`язаних доказів, яким судом першої інстанції була надана належна оцінка. Окрім того, у відповідності до вимог ст.266 КУпАП обов`язковій відеофіксації підлягає лише процедура огляду водія на стан сп`яніння . 
Доводи апеляційної скарги щодо недотримання працівниками поліції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння та недопустимості отриманих доказів є необґрунтованими та спростовуються відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння працівниками поліції йому було запропоновано пройти водію огляд на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Drager Alcotest 7510». При цьому ОСОБА_1 добровільно погодився на проведення такого огляду, після чого пройшов його у присутності працівників поліції. Результат огляду становив 0,71 ‰ алкоголю, з яким ОСОБА_1 погодився .
Крім того, із матеріалів справи вбачається, що процедура огляду відповідала вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому підстави вважати отримані результати недопустимими доказами відсутні.
Доводи ОСОБА_1 щодо неналежності в якості доказу рапорту працівника поліції є безпідставними оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні положень ст. 251 КУпАП, якою вичерпного переліку доказів не встановлено, а тому вважаю що він підлягає оцінці в сукупності з іншими доказами, що містяться в матеріалах справи. При цьому відомості, викладені у рапорті працівника поліції, узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами та підтверджують обставини виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проходження ним огляду на стан сп`яніння та факт керування електросамокатом. 
Таким чином, апелянт не навів жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення суду першої інстанції. Встановлена сукупність доказів дає достатні підстави для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Підстав для скасування постанови не вбачається. 
Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити, а оскаржувану постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 квітня 2026 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя