УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження 

02 червня 2026 року 

м. Київ

справа №340/4331/25

адміністративне провадження №К/990/21958/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №340/4331/25 за позовом Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області до Кропивницької районної ради Кіровоградської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницька міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, 
УСТАНОВИВ:
У липні 2025 року Катеринівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області звернулася до суду з позовом до Кропивницької районної ради Кіровоградської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Соколівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, Первозванівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, Великосеверинівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кропивницька міська рада, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення дев`ятнадцятої сесії восьмого скликання Кропивницької районної ради від 28.03.2025 №382 «Про погодження проєкту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж міста Кропивницького Кіровоградської області».
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 23.09.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026, у задоволенні позову відмовив.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив їх у касаційному порядку, просив їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 

Верховний Суд ухвалою від 19.05.2026 касаційну скаргу позивача залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення недоліків, шляхом надання до суду: документа про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн, або документ, який підтверджує про наявність пільг встановлених законом для звільнення від сплати такого, обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, зазначивши підстави і причини його пропуску, надавши належні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою у строк, визначений законом та зазначити підстави касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, прийнятої за результатами перегляду рішення суду першої інстанції, передбачені частинами четвертою та п`ятою статті 328 КАС України з їх належним обґрунтуванням.

26.05.2026 на адресу Верховного Суду на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 19.05.2026 від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник уточнює підстави касаційного оскарження, заява про поновлення строку на касаційне оскарження рішення судів попередніх інстанцій та квитанція про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник зазначає, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена, складена, та набрала законної сили 10.03.2026, справу розглянуто в порядку письмового провадження, забезпечено надання загального доступу в Єдиному державному реєстрі судових рішень (далі - ЄДРСР) 16.04.2026, з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду через підсистему електронний суд 14.05.2026, тобто в межах строку на касаційне оскарження. 
Відповідно до частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.
Відтак, розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статей 329, 330 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.
Відтак, розглянувши вищезазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку, що наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є поважними, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.
Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Підставою касаційного оскарження судових рішень попередніх інстанцій скаржник визначає положення пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування цієї підстави скаржник покликається на відсутність висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах щодо правомірності застосування положення пункту 1 частини третьої статті 186 Земельного кодексу України та частини восьмої статті 46 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 №858-IV (далі - Закон № 858-IV) щодо тлумачення терміну «рада, за рахунок території якої планується здійснити розширення меж певної адміністративно-територіальної одиниці». Вважає, що виходячи зі змісту цієї норми, має розумітися саме відповідна сільська або селищна рада, якщо до її меж входить земельна ділянка, яка планується передати до складу певної адміністративно-територіальної одиниці, а не районна рада, в межах якої територіально відповідна сільська або селищна рада знаходиться.
Також, у якості підстави касаційного оскарження рішення суду першої та апеляційної інстанції скаржник покликається на частини другу і третю статті 353 КАС України та зазначає, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення не встановили фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не дослідили зібрані у справі докази, відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України. Зауважує, що суди невірно надали оцінку поняттям «рада, за рахунок території якої планується здійснити розширення меж певної адміністративно-територіальної одиниці», а саме, розуміння одночасно двох рад різного рівня - ради районної та ради сільської, в той час як наведені норми закону мають застосовуватися лише по відношенні до одного конкретного суб`єкта.
У касаційній скарзі скаржник окрім наведеного покликається на підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України і зауважує, що ця справа має виняткове значення для позивача як учасника справи, оскільки стосується 14 земельних ділянок, які перебувають у його розпорядженні і передача в оренду їх іншим особам, включаючи суб`єктів господарювання приносить значний дохід для формування бюджету сільської ради. 
Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити Катеринівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області строк на касаційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №340/4331/25.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Катеринівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10.03.2026 у справі №340/4331/25.
Витребувати із Кіровоградського окружного адміністративного суду справу №340/4331/25.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб