г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/960/26
Номер провадження 2/213/1053/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Хмельової С.М., 
за участю секретаря судового засідання Ємельянцевої Т.С.,
за відсутності сторін,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач – ТОВ «ФК «ЄАПБ» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25 178,67 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21 червня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №936077334 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок. 
Кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит та відсотки за його користування не сплачує, має заборгованість.
24 вересня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/1, на підставі якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №936077334. 
27 лютого 2025 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/0225-01, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №936077334.
Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 178,67 грн, а також сплачений судовий збір.
Сторони у судове засідання не з`явилися. 
У позовній заяві представник позивача просить розглядати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
04 березня 2026 року позовна заява надійшла до суду.
18 березня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 26 травня 2026 року витребувано докази. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
21 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії №936077334, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в сумі кредитного ліміту 7 200,00 грн, розміром першого траншу – 2 400,00 грн, з кінцевою датою повернення – 21 липня 2029 року, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
Дисконтна та індивідуальна процентні ставки – 1,46 % в день, базова процентна ставка – 1,5 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Кредит надається шляхом перерахування коштів на платіжну картку № 4149-49XX-XXXX-2660.
Позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається достроково припиненим шляхом його повного виконання (п. 6.1 договору).
Договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Підписавши договір, відповідач погодився з його умовами.
27 червня 2024 року відповідачу надано додаткові транші у розмірі 400,00 грн та 300,00 грн, 01 липня 2024 року – 300,00 грн, 300,00 грн, 02 липня 2024 року – 150,00 грн, 03 липня 2024 року – 250,00 грн, 05 липня 2024 року – 250,00 грн, 08 липня 2024 року – 350,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 09 липня 23024 року – 300,00 грн, 350,00 грн, 11 липня 2024 року – 250,00 грн, 250,00 грн, 250,00 грн, 12 липня 2024 року – 100,00 грн.
Надання кредитором відповідачці грошових коштів у загальній сумі 7 200,00 грн підтверджується доданими платіжними дорученнями.
Згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК», наданою на ухвалу суду про витребування доказів, платіжна картка 4149-4993-9946-2660 емітована на ім`я ОСОБА_1 . Випискою з особового рахунку відповідача підтверджується зарахування 21 червня 2024 року коштів у сумі 2 400,00 грн на картку відповідача.
Таким чином, кредитодавцем виконано умови договору з надання кредитних коштів.
Відповідач умови договору з повернення кредиту та сплати процентів не виконав.
Відповідно до розрахунку ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача станом на 24 вересня 2024 року становить 15 999,52 грн: 7 199,20 грн – тіло кредиту, 5 200,72 грн – проценти, 3 599,60 грн – пеня.
24 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка фінансова допомога» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс" (фактор) укладено договір факторингу №МВ-ТП/1.
Пунктом 2.1. договору факторингу передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Позивач зазначає, що на підставі договору факторингу №МВ-ТП/1 ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги за договором №936077334.
На підтвердження виконання сторонами договору факторингу №МВ-ТП/1 пункту 2.1. цього договору та набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача за договором № 936077334 позивачем не надано копію реєстру прав вимоги (витягу з нього).
Натомість позивачем надано розрахунок заборгованості за договором 936077334, здійснений ТОВ «Таліон Плюс», згідно з яким ним нараховано проценти за кредитним договором №936077334 в сумі 9 179,15 грн.
27 лютого 2025 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №27/0225-01.
Згідно з реєстром прав вимоги №4 від 04 серпня 2025 року до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право вимоги до за кредитним договором №936077334 (номер запису в реєстрі – 4634) на загальну суму 25 178,67 грн, з яких: 7 199,20 грн – тіло кредиту, 14 379,87 грн – проценти, 3 599,60 грн – неустойка.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитного договору визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. 
Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписаний відповідачем електронним підписом. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами не сплатив, заборгованість погашена не була. 
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Позивач зазначає, що на підставі договорів факторингу він набув права вимоги до відповідача за договором №936077334. 
Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем договору №936077334, отримання ним кредитних коштів та порушення ним взятих на себе зобов`язань.
Проте позивачем не доведено набуття ним права вимоги за цим договором.
На підтвердження факту набуття права вимоги за кредитним договором №936077334 позивачем надано копію договору факторингу №МВ-ТП/1 від 24 вересня 2024 року, копію договору факторингу №27/0225-01 від 27 лютого 2025 року, платіжну інструкцію про оплату відступлення вимоги за договором факторингу №27/0225-01 та витяг з реєстру прав вимоги №4 від 04 серпня 2025 року за договором факторингу №27/0225-01.
Так, згідно з реєстром прав вимоги № 4 від 04 серпня 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу право вимоги за договором №936077334, проте надані позивачем документи не підтверджують набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором №936077334. Зазначене викликане тим, що позивачем не надано копію реєстру прав вимоги (витягу з нього), який підтвердив би набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до відповідача.
Таким чином, позивачем не доведено набуття ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги за договором №936077334 до відповідача та наявність у нього правових підстав для відступлення цього права вимоги - позивачу.
При цьому у позові позивач також не зазначає про підписання сторонами договору факторингу №МВ-ТП/1 реєстру боржників, який містить перелік відступлених прав вимог, зокрема до відповідача.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). 
З огляду на викладене суд вважає, що відсутні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за договором №936077334.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
У зв`язку із відмовою в позові понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 550, 638, 639, 610, 611, 1046, 1048-1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 280, 282 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Позивач: ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Дата складення повного судового рішення – 30 червня 2026 року.

Суддя С.М. Хмельова