ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/3289/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3289/26 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

22.03.2026 ОСОБА_1 звернувся з вищезазначеним позовом, в якому, з урахуванням уточнення змісту позовних вимог, просить суд:
- визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ) щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при проведенні з 01.05.2014 перерахунку пенсії згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншими категоріями осіб";
- зобов`язати ГУПФ провести з 01.05.2014 по теперішній час перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяких іншими категоріями осіб" виходячи з основного розміру пенсії 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Позовні вимоги обґрунтовує посиланням на протиправність дій відповідача в частині зменшення розміру пенсії позивача виходячи з її заниженого (70% замість 80%) розміру грошового забезпечення військовослужбовця.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 30.03.2026 позовну заяву було залишено без руху.
Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). 
05.05.2026 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить суд відмовити у його задоволенні за безпідставністю, оскільки з 01.05.2014 по даний час чинною є редакція ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою установлений максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення. 
Розгляд справи, відповідно до частини другої статті 263 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 13.09.1985 перебуває на обліку в ГУПФ, де отримує пенсію за вислугою років (а.с. 23).
На виконання пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 ІНФОРМАЦІЯ_2 у 2018 році складено довідку про розмір грошового забезпечення позивача, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018 з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років (а.с. 24).
На підставі цієї довідки ГУПФ здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Для обчислення пенсійної виплати враховано 70% грошового забезпечення (вислуга років 33): посадовий оклад - 4930,00 грн, оклад за військовим званням - 1410,00 грн, надбавка за вислугу років (50%) - 3170,00 грн, всього 9510,00 грн. Перерахована з 01.01.2018 пенсія позивача склала 6874,80 грн (а.с. 25).
Позивач звернувся до ГУПФ із заявою, у якій просив перерахувати та виплатити йому пенсію з 01.01.2018 у розмірі 89% від грошового забезпечення, визначеного станом на 01.04.2019, у відповідь на яку відповідач листом від 09.04.2026 повідомив, що з 01.05.2014 по даний час чинною є редакція частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою передбачено максимальний розмір пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків від грошового забезпечення (зворот а.с. 13).
Вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.
На момент звільнення позивача зі служби та виходу на пенсію діяло Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 №986, відповідно до якого позивачу призначено пенсію у розмірі 74% грошового забезпечення військовослужбовця, що підтверджується розрахунком на пенсію Міністерства оборони за вислугу років (а.с. 23). 
09.04.1992 Верховною Радою України прийнято Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі – Закон №2262-ХІІ), який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України - військовослужбовців Збройних Сил України, Прикордонних військ України, Національної гвардії України, Управління охорони вищих посадових осіб України, інших військових формувань, що створюються Верховною Радою України, Служби безпеки України, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України та членів їх сімей, а також військовослужбовців колишніх Збройних Сил СРСР, органів державної безпеки і внутрішніх справ СРСР та членів їх сімей.
Оскільки ОСОБА_1 був звільнений з військової служби у Збройних Силах СРСР у відставку, на нього як на військовослужбовця поширюється дія означеного Закону.
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 13 Закону №2262-XII у первісній редакції, пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 75 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 1, - 85 процентів, до категорії 2 - 80 процентів. 
Редакція частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ, норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово. 
Так, у період з 1996 по 2002 роки максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", становив 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, у період з 2002 по 2011 роки - 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення. 
У подальшому Законом України від 08.07.2011 №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, внесено зміни до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема змінено у відсотках розмір грошового забезпечення, максимальний розмір якого, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (ст. 43).
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 08.07.2011 №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011, обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Законом України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", який набрав чинності в цій частині 01.05.2014, статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" викладено в наступній редакції: "Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів".
З матеріалів справи суд встановив, що з моменту призначення ОСОБА_1 пенсії у розмірі 74% грошового забезпечення, її розмір змінювався за наслідками перерахунку та обчислювався з грошового забезпечення у відсотку, розмір якого визначався з вислуги років ОСОБА_1 за чинною редакцією Закону №2262-XII. 
До моменту здійснення перерахунку на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" за останнім перерахунком пенсії, позивач отримував пенсію у розмірі 89% грошового забезпечення, у розмірі 3145,20 грн, як це видно з протоколу перерахунку пенсії з 01.12.2017 (а.с. 29).
За наслідками проведеного перерахунку з 01.01.2018 пенсія позивачу призначена у розмірі 70% грошового забезпечення, що включає посадовий оклад - 4930,00 грн, оклад за військовим званням (підполковник) - 1410,00 грн, надбавка за вислугу років - 3170,00 грн, усього - 9510,00 грн.
Однак, зважаючи на те, що перерахунок пенсії позивача пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної йому пенсії, на визначення розміру пенсійних виплат не може поширюватися законодавство, ухвалене після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача.
Позивачу при призначенні пенсії її розмір розрахований виходячи з 74% відсотків грошового забезпечення. Разом з цим у подальшому пенсія позивача перераховувалася, максимальний відсоток її становив 89% грошового забезпечення. 
Більш того, суд зазначає, що навіть після набрання чинності Законом України від 27.03.2014 №1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні", яким максимальний розмір пенсії за віком обмежено 70% грошового забезпечення, відповідач здійснював перерахунок пенсії позивача у розмірі 89% грошового забезпечення.
Таким чином, відповідач фактично визнав за позивачем право на обчислення його пенсії за вислугу років у розмірі 89% грошового забезпечення. 
Водночас з 01.01.2018 за наслідками перерахунку пенсії позивача її розмір обмежено 70% від сум грошового забезпечення. 
Однак, як на переконання суду, застосування відповідачем норми ч. 2 ст. 13 Закону №2262-XII у редакції, чинній на дату проведення перерахунку, є порушенням приписів ч. 1 ст. 58 Конституції України, оскільки у даному випадку становище пенсіонера погіршилося. 
За таких обставин суд доходить висновку про те, що відповідач безпідставно врахував граничний розмір грошового забезпечення відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону №2262-ХІІ у редакції, чинній на дату здійснення останнього перерахунку пенсії. 
З огляду на викладене, перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 слід здійснювати виходячи з 89% грошового забезпечення. 
Тож обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд виходить за межі позовних вимог, оскільки вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження належної ОСОБА_1 пенсії розміром 70% грошового забезпечення, у зв`язку з чим суд зобов`язує відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 89% розміру грошового забезпечення позивача.
Водночас позов у частині вимог щодо зобов`язання ГУПФ провести з 01.05.2014 по теперішній час перерахунок та виплату пенсії задоволенню не підлягають, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушеного права позивача щодо обмеження розміру пенсії 70% грошового забезпечення з 01.05.2014. Натомість, як вже встановлено судом, порушення права ОСОБА_1 в частині обмеження розміру пенсії сталося лише з 01.01.2018.
Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.
Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону як особа зі статусом учасника війни, інших судових витрат не поніс, а тому підстави їх розподілу відсутні. 
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/3289/26 - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо обмеження належної ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 розміром 70 відсотків грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.01.2018 з урахуванням 89 відсотків розміру грошового забезпечення, за вирахуванням вже здійснених виплат.
В решті вимог - позов залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (код ЄДРПОУ 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.   

Суддя	 	Є.Б. Супрун