03.06.2026 
Справа №639/5689/25
Провадження № 1-КП/639/134/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року м. Харків
Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5689/25 (в ЄРДР №62025170020009749 від 16.07.2025) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка Жовтневого району Миколаївської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, 

сторони кримінального провадження:
прокурори – ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачений – ОСОБА_3 ,
захисник – ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом доведеним
16.07.2025, приблизно о 11 год. 19 хв. солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, перебуваючи на посаді гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, знаходячись в пункті тимчасової дислокації підрозділу за адресом: АДРЕСА_2 , заслухавши бойове розпорядження командира 1 боп НОМЕР_3 броп НГУ від 15.07.2025 №07/609, яке полягало у тому, що йому разом з іншими військовослужбовцями у складі зведеного відділення необхідно з 21:00 17.07.2025 здійснити заміну особового складу на ВП «БАЙКЕР» півд. схід. Окол. Молодецьке, Донецької області з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади, доведеного до нього в усному порядку т.в.о. командира 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) НОМЕР_2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ сержантом ОСОБА_13 , який був виданий уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також ґрунтувався на законі і не суперечив за змістом чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 28-32, 37, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи в умовах воєнного стану відкрито, відмовився виконувати оголошене йому вказане бойове розпорядження. 
Своїми діями солдат ОСОБА_3 підірвав боєготовність та боєздатність військової частини НОМЕР_1 НГУ. 

ІІ. Позиція обвинуваченого  щодо пред`явленого обвинувачення.
Під час виконання судом дій, передбачених ст. 348 КПК України, обвинувачений  ОСОБА_3  свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні не визнав, зазначивши, що надасть показання після допиту свідків і дослідження усіх доказів.
При цьому 05.01.2026 ОСОБА_3 надав покази, що був призваний на військову службу за мобілізацією у травні 2024 року, проходив військову службу у різних частинах, останнім часом - у військовій частині НОМЕР_1 . Він не є учасником бойових дій. 16.07.2025, у першій половині дня, йому та іншим військовослужбовцям вказаної військової частини на території військової частини НОМЕР_4 сержантом ОСОБА_14 в усному порядку було доведено (оголошено) бойове розпорядження, за змістом якого вони мали вирушити у зону бойових дій та не допустити прориву ворога в глибину оборони бригади. Після цього сержант ОСОБА_15 спитав, чи відмовляється хтось від виконання вказаного наказу. Він, ОСОБА_3 , зробив крок вперед та повідомив, що відмовляється за сімейними обставинами. Ще один військовослужбовець відмовився від виконання розпорядження за станом здоров`я. Вказана процедура фіксувалась на відео військовослужбовцем ОСОБА_16 . Свою відмову від виконання бойового розпорядження обвинувачений вважав законною, адже він здійснював догляд та був єдиним годувальником брата, який є інвалідом за психічним захворюванням та матір`ю, яка перенесла інсульт та також є інвалідом. При цьому, якщо раніше за братом доглядала тітка – рідна сестра його матері, то на теперішній час вона цього робити не в змозі через похилий вік. З огляду на викладене, ОСОБА_3 вважав, що в його діях відсутній склад злочину, оскільки він відмовився виконувати бойовий наказ вимушено, а саме - за сімейними обставинами, які наведені вище.
В судовому засіданні 02.06.2026 перед та під час судових дебатів обвинувачений ОСОБА_3 зазначив про зміну своєю процесуальної позиції, вказав, що вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, готовий продовжити проходження військової служби, зокрема, якщо його буде переведено до іншої бригади, ближче до Миколаївської області, де мешкають його рідні.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Свідок  ОСОБА_17  надав 02.09.2025 року у суді покази, що близько двох місяців тому він був свідком того, як солдат ОСОБА_3 і старший солдат ОСОБА_18 відмовилися виконувати оголошений командиром роти ОСОБА_13 бойовий наказ про необхідність вийти у складі сформованого відділення на певні позиції. Крім ОСОБА_3 , там були військовослужбовці ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 . Він також був присутній під час оголошення наказу і знімав цю подію за допомогою мобільного телефону. Також пам`ятає, що ОСОБА_3 відмовився виконувати наказ, посилаючись на сімейні обставини, а інший солдат – на стан здоров`я. ОСОБА_3 на стан здоров`я не скаржився, говорив, що має доглядати матір. Більш детально про ці події повідомити не може, їх не запам`ятав, оскільки його особисто цей наказ не стосувався. З ОСОБА_3 знайомий, адже проходять службу в одному підрозділі. 
Свідок  ОСОБА_13  надав суду покази, що дійсно, виконуючи обов`язки командира роти, на території тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_4 по АДРЕСА_2 він оголосив військовослужбовцям ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 бойове розпорядження командира батальйону, згідно якого їм було наказано прибути до Покровського району 17 липня 2025 року і зайняти бойову позицію, здійснивши заміну особового складу, який там тримав оборону. Після оголошення ним вказаного наказу солдат ОСОБА_3 заявив, що відмовляється виконувати наказ. На стан здоров`я ОСОБА_3 не скаржився, згідно висновку ВЛК він був визнаний придатним до військової служби.
Свідок  ОСОБА_24  показав суду, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ на посаді бойового медика. Десь в липні 2025 року, не виключно, що 16.07.2025, в першій половині дня, він був очевидцем того як п`ятьом військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 на території колишнього розташування військової частини НОМЕР_4 , в районі «літака» (пам`ятник), було доведено бойове розпорядження, згідно якого вони мали вирушити у зону бойових дій в районі населеного пункту Покровська Донецької області. Двоє з вказаних військовослужбовців відмовились виконувати вказане бойове розпорядження, один з яких – обвинувачений ОСОБА_3 , який мотивував свою відмову сімейними обставинами, а саме, що у нього хворі брат та мати, які є інвалідами та потребують стороннього догляду. Скарг на стан здоров`я ОСОБА_3 не висловлював. Інші троє військовослужбовців від виконання бойового розпорядження не відмовились. Вказані події фіксувались на відео. 

Крім показів обвинуваченого і свідків, судом також безпосередньо було досліджено надані суду сторонами кримінального провадження інші докази.
Так, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 22.07.2024 за №190 до списку особового складу військової частини на всі види забезпечення зараховано солдата ОСОБА_3 ( НОМЕР_5 ), який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період із військової частини НОМЕР_6 Національної гвардії України та зарахований наказом командувача Національної гвардії України від 12.07.2024 року №186 о/с у розпорядження командира військової частини, з 17.07.2024 
(а.с.110 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025) 

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 26.07.2024 за №194 солдата ОСОБА_3 визнано таким, що з 17.07.2024 року приступив до виконання обов`язків гранатометника 3-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (ВОС-103061П), який призначений на цю посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24.07.2024 №46о/с та встановлено посадовий оклад у розмірі 2820 грн. за 5 тарифним розрядом і надбавку за особливості проходження служби у розмірі 50% від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. У якості підстави зазначено рапорт солдата ОСОБА_3 
(а.с.109 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025) 

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 оперативно-тактичного корпусу з`єднання 0 2 корпусу Національної гвардії України «ХАРТІЯ» від 30.05.2024 за №160 покладено тимчасове виконання обов`язків командира 3-ої роти оперативного призначення (на броне транспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення на старшого сержанта ОСОБА_13 з 30.05.2025 у зв`язку із службовою необхідністю. 
(а.с.22,75 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025)

Згідно витягу з бойового розпорядження командира 1 боп НОМЕР_3 броп НГУ №07/609 дск від 15.07.2025 наказано: 
3.1. Командиру 3 роп;
В термін до 22.00 16.07.2025 сформувати зведене відділення в кількості 5 військовослужбовців:
молодшого сержанта ОСОБА_25 , командира 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1 -го батальйону оперативного призначення;
старшого солдата ОСОБА_26 ( НОМЕР_7 ), старшого механіка-водія 1-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення;
старшого солдата ОСОБА_27 ( НОМЕР_8 ), гранатометника 2-го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення;
солдата ОСОБА_28 (І НОМЕР_9 ), гранатометника 3- го відділення 1-го взводу оперативного призначення 3-ої роги оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1 -го батальйону оперативного
призначення;
старшого солдата ОСОБА_29 (Г-194684), навідника - оператора 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го, батальйону оперативного призначення.
З 21.00 17.07.2025 здійснити заміну особового складу на ВП «БАЙКЕР» (37U СР ХХХХ ХХХХ) півд. схід. окол. МОЛОДЕЦЬКЕ, з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади.
( а.9,22 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025)

Згідно змісту матеріалів «Службового розслідування за фактом відмови від виконання бойового наказу солдатом ОСОБА_18 та солдатом ОСОБА_3 », (копії наказів командира в/ч НОМЕР_1 , медичні та службові характеристики, донесення посадових осіб, витяг з бойового розпорядження, рапорт т.в.о. командира 3-ї роти оперативного призначення ( на бронетранспортерах) 1 батальйону оперативного призначення старшого сержанта ОСОБА_30 про відкриту відмову від виконання бойового наказу, протоколи опитування військовослужбовців) надісланих до ТУ ДБР у м. Полтаві т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_31 , містять дані, які вказують про те, що 16.07.2025 солдат ОСОБА_3 , який був зарахований до особового складу 3-ої роти 1-го батальйону оперативного призначення, перебуваючи на пункті тимчасової дислокації підрозділу у м. Харкові за адресою: АДРЕСА_2 , вислухавши оголошений т.в.о. командира 3-ої роти оперативного призначення 1-го батальйону оперативного призначення старшим сержантом ОСОБА_32 наказ (бойове завдання) командира 1 боп 3 броп НГУ від 15.07.2025 року №07/609 дск про необхідність здійснення ним та іншими військовослужбовцями у складі сформованого зведеного відділення у кількості 5 військовослужбовців заміни особового складу на ВП «БАЙКЕР» (37U CP ХХХХ ХХХХ) півд. схід. окол. МОЛОДЕЦЬКЕ, з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади, заявив тимчасово виконуючому обов`язки командира 3-ої роти старшому сержанту ОСОБА_33 про відмову від виконання оголошеного ним наказу (бойового розпорядження).
(а.55-104 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025)

За змістом протоколу огляду предметів і постанови слідчого від 17.07.2025 про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу – оптичного диску з файлом формату «МР4» під назвою «Відео дата 2025-17-16 о 11.28.24» з відеозаписом подій 16.07.2025, який надійшов до підрозділу ТУ ДБР у м.Полтава за супровідним листом т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_1 по роботі з особовим складом підполковника ОСОБА_34 , під час огляду вказаного диску та дослідження за допомогою комп`ютера розміщеної на ньому інформації встановлено, що на диску міститься відео-файл з назвою «Відео дата _2025-07-16 о 11.28.24» тривалістю 2 хвилини 11 секунди. При відкритті відео-файлу встановлено, що на ньому мається відеозапис, на якому зафіксовано оголошення п`ятьом вишикуваним в ряд військовослужбовцям, у кожного з яких мається в руках автомат, змісту бойового розпорядження командира 1 батальйону оперативного призначення 3 бригади оперативного призначення НГУ від 15.07.2025 року №07/609 про необхідність здійснення вказаними військовослужбовцями в строк з 21.00 17.07.2025 заміни особового складу на ВП «БАЙКЕР» (37U CP ХХХХ ХХХХ) південно східне околиці Молодецьке Донецької області з метою недопущення прориву противника в глибину оборони бригади. Згідно відеозапису військовослужбовець, який оголошував наказ, запитав чи всім зрозуміло наказ і чи є такі, що відмовляються його виконувати. Після відповіді військовослужбовців, що наказ їм усім зрозуміли, зі строю вийшли два військовослужбовці, один з яких назвався як « ОСОБА_3 » і повідомив, що відмовляється виконувати наказ за сімейними обставинами.
(а.48-53 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025)

Під час дослідження в судовому засіданні відповідного відеозапису на оптичному диску встановлено, що на ньому дійсно міститься відео-файл, на якому розміщено запис саме того перебігу обставин оголошення 16.07.2025 п`ятьом вишикуваним військовослужбовцям бойового наказу про здійснення 17.07.2025 заміни особового складу на ВП «БАЙКЕР» (37U CP ХХХХ ХХХХ) південно східне околиці Молодецьке 204.12.2024 вказаним зведеним відділенням військовослужбовців, в тому числі і солдатом ОСОБА_3 а також фрагмент, де ОСОБА_3 виходить зі строю і повідомляє командиру, який оголосив наказ, що він не може виконувати наказ за сімейними обставинами.
На запитання суду про відношення до дослідженого відеозапису обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що дійсно, все так і відбувалося, як зафіксовано на оптичному диску. 

Згідно довідки медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи «Територіальне медичне об`єднання міністерства внутрішніх справ України по Харківській області» №847/НГ від 27.06.2025 року солдат за мобілізацією в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_3 ,1986 р.н., пройшов медичний огляд у медичній (військово-лікарській) комісії ДУ «ТМО МВС України по Харківській області 27 червня 2025 року і з висновком ВЛК придатний до військової служби.
(а.105 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025)

Згідно висновку експерта №262 за результатами судово-психіатричної експертизи від 20.04.2026 ОСОБА_3 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_3 перебував поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. (а.с. 139, 140, 147-151)

З огляду на неможливість допиту свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 у зв`язку з їх перебуванням у зоні бойових дій у складі сил та засобів ОТУ «Донецьк», виконання ними завдань за призначенням, прокурор в судовому засіданні 18.12.2025 відмовився від цих свідків сторони обвинувачення, та, з урахуванням думки захисника ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_3 , які не наполягали на допиті вказаних свідків, відмова прокурора була прийнята судом.

Також судом було досліджено надані стороною захисту: 1) висновки №153 від 01.08.2025 та №179 від 10.09.2025, відповідно до яких ОСОБА_37 , 1982 р.н., інвалід ІІ групи внаслідок психічного розладу, встановлений 11.02.1999 проживає разом з ОСОБА_3 .. За рівнем обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку (а.с. 31, 75); 2) копію свідоцтва про смерть ОСОБА_38 (батька обвинуваченого), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3) копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААг №519845 від 23.10.2024, згідно якої ОСОБА_39 (мати обвинуваченого) встановлено 2-гу групу інвалідності безстроково за загальним захворюванням (а.с. 33) 

Після дослідження вищенаведених доказів обвинувачений, його захисник та прокурор зазначили про відсутність у сторін будь-яких інших доказів, які мали б бути дослідженні судом, а також відсутність клопотань про виклик та допит перед судом будь-яких свідків. 
З огляду на принципи диспозитивності та змагальності, закріплені в ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглянув кримінальне провадження на підставі наведених вище доказів.

ІV. Висновки суду за результатами оцінки досліджених доказів
Належність, допустимість та достовірність наведених вище доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.
Перед допитом свідки були ознайомленні із обсягом прав та обов`язків у кримінальному судочинстві та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Їх показання є логічними, послідовними, узгоджуються та не суперечать один одному та іншим доказам. 
Порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості вказаних доказів, судовим розглядом не встановлено. 
Допустимість вказаних доказів не ставилась під сумнів і стороною захисту.
Сторона захисту не вказувала та нею не надано доказів, що відповідний висновок ВЛК, рішення про призов ОСОБА_3 за мобілізацією або відданий ОСОБА_3 наказ (бойове розпорядження НГУ від 15.07.2025 №07/609) були оскаржені обвинуваченим у встановленому законом порядку.
Більш того обвинувачений не вказував на неможливість виконання ним бойового наказу за станом здоров`я, а наведена ним причина – необхідність догляду за близькими особами – не є такою, що унеможливлювала виконання ним вказаного бойового розпорядження. 
За таких обставин надані стороною захисту довідки про захворювання матері та брата обвинуваченого не спростовують доводи сторони обвинувачення про наявність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 ст.402 КК України, і не свідчать, як на це вказують обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник, про те, що обвинувачений не міг виконувати оголошений 16.07.2025 йому і іншим військовослужбовцям т.в.о. командира 3-ої роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ сержантом ОСОБА_13 наказ (бойове розпорядження) командира 1 боп НОМЕР_3 броп НГУ від 15.07.2025 №07/609.
Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище судом обставин доведена поза розумним сумнівом, підтверджується показаннями самого обвинуваченого та наведеними вище дослідженими судом доказами, адже обставин, які об`єктивно перешкоджали (унеможливлювали) виконати ОСОБА_3 відповідний наказ не встановлено, а мотиви вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК, можуть бути різними і для кваліфікації злочину значення не мають.

V. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
Аналізуючи встановлені судовим розглядом обставини, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

VІ. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3  встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не одружений, дітей не має. Разом з тим, згідно наданих суду довідок адміністративного відділу «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Воскресеньскої селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, довідки МСЕК м.Миколаїв, та висновків лікарської комісії комунального некомерційного підприємства лікарня №5 Миколаївської міської ради ОСОБА_3 зареєстрований проживаючим в житловому будинку АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_40 ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій встановлена 2 група інвалідності, та братом ОСОБА_41 ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому за висновком МСЕК встановлено 2 групу інвалідності (внаслідок психічного розладу, з дитинства) та який потребує постійного стороннього догляду. (а.с.30, 31, 32, 33, 34, 75 )
Згідно службової характеристики, наданої т.в.о. командира 1-го батальйону оперативного призначення майором ОСОБА_42 солдат ОСОБА_3 за час проходження служби зарекомендував себе негативно. (а.26 матеріалів кримінального провадження № 62025170020009749 від 16.07.2025) 
Обставин, передбачених ст. ст. 66, 67 КК України, які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_3 ,  судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину (ч. 5 ст. 12 КК України); відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини; особу винного; відсутність передбачених ст. ст. 66, 67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання. 
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 , попередження скоєння ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання в цілому є неможливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 402 КК України.
Підстав застосування положень статті 69 КК України, і тим більше статті 75 цього Кодексу, судом не встановлено. При цьому суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 11 липня 2023 року по справі № 726/78/23, від 05 вересня 2024 року по справі № 552/4832/22, від 27 березня 2025 року по справі № 953/3196/23 тощо, за змістом яких: відсутність належного реагування держави, зокрема суду під час призначення покарання за вчинення військовослужбовцями кримінальних правопорушень проти встановленого порядку несення військової служби під час збройної агресії та повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, нівелює визначену статями 50, 65 КК України мету призначення покарання і може призвести до збільшення рівня злочинності у військах, зниження рівня дисципліни та підриву боєготовності військових підрозділів, неспроможності забезпечення командуванням військових частин належного виконання завдань з оборони держави, захисту незалежності й територіальної цілісності України, що призводить до порушення прав та інтересів суспільства і держави в цілому.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Долю речових доказів та документів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а саме: оптичний диск, на якому міститься відео-файл із записом оголошення 16.07.2025 бойового наказу військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 НГУ, зберігати в матеріалах справи.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) по даному кримінальному провадженню з 18.07.2025 року до 28.07.2025.
При цьому, з урахуванням положень ст. 26 КПК України, належної процесуальної поведінки обвинуваченого, до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді застави необхідно залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в :

ОСОБА_3  визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання після набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 16.07.2025 року до 28.07.2025 включно, з розрахунку день за день. 
Після набрання вироком законної сили речовий доказ – оптичний диск, на якому міститься відео-файл із записом оголошення 16.07.2025 року бойового наказу військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 НГУ, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 – у вигляді застави.
Після набрання вироком законної сили заставу, внесену за обвинуваченого ОСОБА_3 у розмірі 60560,00 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят грн. 00 коп.), повернути заставодавцю – ОСОБА_43 (ІПН НОМЕР_10 ).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1