ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" червня 2026 р. справа № 300/8940/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Главача І.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також – позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також – відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), у якому просить:
– визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального страхового періодів роботи на території російської федерації з 01.01.2004 року по 27.12.2011 року та у проведенні з 01.07.2025 року перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, згідно з архівними довідками ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" від 11.04.2007 року № 05-23/1778, від 16.04.2007 року № 05-23/1854, від 19.04.2007 року № 05-23/1967 із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням отриманої заробітної плати за період роботи 2005-2011 років згідно з архівними довідками ТзОВ "Газпромнафта-ННГ" від 17.02.2012 року № 01/5-23/3557 та від 22.02.2012 року № 1162;
– зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1  до загального страхового стажу згідно приписів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979 року вшитого до неї вкладишу НОМЕР_2 від 31.03.2008 року періоди роботи на території росії з 01.01.2004 року по 19.02.2008 року ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", з 20.02.2008 року по 29.12.2008 року у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз", з 30.12.2008 року по 27.12.2011 року у ТзОВ "Газпромнафта-Бізнес-сервіс" та здійснити з 01.07.2025 року перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, згідно з архівними довідками ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" від 11.04.2007 року № 05-23/1778, від 16.04.2007 року № 05-23/1854, від 19.04.2007 року № 05-23/1967 із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням отриманої заробітної плати за період роботи 2005-2011 років згідно з архівними довідками ТзОВ "Газпромнафта-ННГ" від 17.02.2012 року № 01/5-23/3557 та від 22.02.2012 року № 1162.
Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою зарахування певних періодів роботи на території російської федерації до її страхового стажу та врахування відомостей про розміри заробітної плати, які позивачка отримувала під час роботи на території російської федерації. В результаті розгляду заяви позивачки, відповідач повідомив про неможливість зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивачки та неможливість врахування відомостей про заробітну плату позивачки, оскільки рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Позивачка вважає таку вимогу протиправною з мотивів, що дані періоди роботи набуті до виходу рф з даної угоди, у зв`язку з чим мають бути зараховані до страхового стажу позивачки. Відтак, просить позов задовольнити (а.с. 1-64).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.12.2025 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 66-67).
02.01.2026 на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач вказує, що рішення про відмову у зарахуванні стажу роботи на території російської федерації було прийнято у зв`язку з тим, що рф припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Щодо зарахування заробітної плати, то відповідач вказує, що заробітна плата, яка вказана у відповідних довідках має підтверджуватися належними первинними документами, які позивачкою не надано. З огляду на це просить у задоволенні позову відмовити (а.с. 71-131).
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував на лікарняному з 19.01.2026 по 30.01.2026, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк періоду непрацездатності.
Головуючий суддя Главач І.А. по даній адміністративній справі перебував у відпустці з 17.03.2026 по 20.03.2026 згідно наказу від 11.03.2026 № 19-В, у зв`язку з чим строки, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України продовжуються на строк такої відпустки.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.05.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
22.10.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою від 22.10.2025 про зарахування до її страхового стажу згідно приписів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979 року та вшитого до неї вкладишу НОМЕР_2 від 31.03.2008 року періодів роботи на території росії з 23.09.1982 по 31.07.1985, з 01.01.2004 року по 16.06.2008 року, з 17.06.2008 року по 27.12.2011 року та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, згідно з архівними довідками від 11.04.2007 року № 05-23/1778, від 16.04.2007 року № 05-23/1854, від 19.04.2007 року № 05-23/1967, виданих ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням отриманої заробітної плати за період роботи 2005-2011. До даної заяви позивачкою долучено копії наявних у неї довідок про розмір отримуваної нею заробітної плати та інших документів, необхідних для здійснення перерахунку пенсії позивачки (а.с. 61, 76-80).
За змістом архівної довідки № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", ОСОБА_1 дійсно працювала в апараті управління архіву ВАТ "Ноябрьскнафтогаз" і її заробітна плата за період 1996-2004 роки становила (без урахування регіонального коефіцієнта та північної надбавки):
листопад 1996 року – 4593300,00 руб.; грудень 1996 року – 5444497,00 руб.; січень 1997 року – 6459329,00 руб.; лютий 1997 року – 7535884,00 руб.; березень 1997 року – 8289540,00 руб.; квітень 1997 року – 8289540,00 руб.; травень 1997 року – 29212540,00 руб.; червень 1997 року – 45449670,00 руб.; липень 1997 року – 27352788,00 руб.; серпень 1997 року – 6710581,00 руб.; вересень 1997 року – 8388225,00 руб.; жовтень 1997 року – 25760586,00 руб.; листопад 1997 року – 5739310,00 руб.; грудень 1997 року – 13243225,00 руб.; січень 1998 року – 7300,86 руб.; лютий 1998 року – 7300,86 руб.; березень 1998 року – 4020,50 руб.; квітень 1998 року – 8038,50 руб.; травень 1998 року – 30849,64 руб.; червень 1998 року – 6285,72 руб.; липень 1998 року – 41357,64 руб.; серпень 1998 року – 2417,55 руб.; вересень 1998 року – 11000,00 руб.; жовтень 1998 року – 11000,00 руб.; листопад 1998 року – 11000,00 руб.; грудень 1998 року – 34332,38 руб.; січень 1999 року – 11000,00 руб.; лютий 1999 року – 11000,00 руб.; березень 1999 року – 22200,00 руб.; квітень 1999 року – 42000,00 руб.; травень 1999 року – 22000,00 руб.; червень 1999 року – 100207,40 руб.; липень 1999 року – 0 руб.; серпень 1999 року – 20000,00 руб.; вересень 1999 року – 7379,07 руб.; жовтень 1999 року – 20225,00 руб.; листопад 1999 року – 19491,69 руб.; грудень 1999 року – 27571,85 руб.; січень 2000 року – 12222,22 руб.; лютий 2000 року – 20225,00 руб.; березень 2000 року – 40500,00 руб.; квітень 2000 року – 35477,20 руб.; травень 2000 року – 80194,00 руб.; червень 2000 року – 110448,34 руб.; липень 2000 року – 0 руб.; серпень 2000 року – 63133,48 руб.; вересень 2000 року – 68064,82 руб.; жовтень 2000 року – 12817,28 руб.; листопад 2000 року – 40000,00 руб.; грудень 2000 року – 51854,98 руб.; січень 2001 року – 26000,00 руб.; лютий 2001 року – 40135,00 руб.; березень 2001 року – 40000,00 руб.; квітень 2001 року – 137881,69 руб.; травень 2001 року – 0 руб.; червень 2001 року – 30000,00 руб.; липень 2001 року – 76474,38 руб.; серпень 2001 року – 67200,00 руб.; вересень 2001 року – 95054,16 руб.; жовтень 2001 року – 79982,60 руб.; листопад 2001 року – 67200,00 руб.; грудень 2001 року – 2503800,59 руб.; січень 2002 року – 52528,00 руб.; лютий 2002 року – 75040,00 руб.; березень 2002 року – 75040,00 руб.; квітень 2002 року – 106635,76 руб.; травень 2002 року – 55699,80 руб.; червень 2002 року – 75040,00 руб.; липень 2002 року – 129033,17 руб.; серпень 2002 року – 34109,10 руб.; вересень 2002 року – 75040,00 руб.; жовтень 2002 року – 75040,00 руб.; листопад 2002 року – 75040,00 руб.; грудень 2002 року – 2238602,72 руб.; січень 2003 року – 47989,26 руб.; лютий 2003 року – 95312,00 руб.; березень 2003 року – 95312,00 руб.; квітень 2003 року – 112110,66 руб.; травень 2003 року – 75800,41 руб.; червень 2003 року – 245080,56 руб.; липень 2003 року – 0 руб.; серпень 2003 року – 45386,67 руб.; вересень 2003 року – 95312,00 руб.; жовтень 2003 року – 95312,00 руб.; листопад 2003 року – 95312,00 руб.; грудень 2003 року – 2172445,88 руб.; січень 2004 року – 50533,60 руб.; лютий 2004 року – 95312,00 руб.; березень 2004 року – 95312,00 руб.; квітень 2004 року – 146832,00 руб.; травень 2004 року – 31770,67 руб.; червень 2004 року – 95312,00 руб.; липень 2004 року – 226906,40 руб.; серпень 2004 року – 21661,82 руб.; вересень 2004 року – 38991,28 руб.; жовтень 2004 року – 95312,00 руб.; листопад 2004 року – 93440,16 руб.; грудень 2004 року – 2125767,00 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Довідка видана на основі наступних документів: особові рахунки по заробітній платі за 1996-2004 роки. Вказано, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі відповідно до постанови ради міністрів срср від 10.11.1967 № 1029 (а.с. 39-42, 91-92).
За змістом архівної довідки № 05-23/1854 від 16.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", ОСОБА_1 дійсно працювала в Нафтогазовидобувному управлінні "Муравленківськнафта" Виробничого об`єднання "Ноябрьскнафтогаз" в період з 07.08.1985 по 31.10.1996 і її заробітна плата за період з 07.08.1985 по 31.12.1991 становила:
серпень 1985 року – 139,09 руб.; вересень 1985 року – 170,00 руб.; жовтень 1985 року – 309,68 руб.; листопад 1985 року – 227,00 руб.; грудень 1985 року – 187,00 руб.; січень 1986 року – 187,00 руб.; лютий 1986 року – 237,27 руб.; березень 1986 року – 195,80 руб.; квітень 1986 року – 238,00 руб.; травень 1986 року – 198,00 руб.; червень 1986 року – 639,90 руб.; липень 1986 року – 91,41 руб.; серпень 1986 року – 0 руб.; вересень 1986 року – 247,00 руб.; жовтень 1986 року – 247,00 руб.; листопад 1986 року – 325,89 руб.; грудень 1986 року – 327,93 руб.; січень 1987 року – 317,66 руб.; лютий 1987 року – 289,63 руб.; березень 1987 року – 501,45 руб.; квітень 1987 року – 617,62 руб.; травень 1987 року – 692,51 руб.; червень 1987 року – 767,82 руб.; липень 1987 року – 590,64 руб.; серпень 1987 року – 1319,59 руб.; вересень 1987 року – 289,00 руб.; жовтень 1987 року – 378,00 руб.; листопад 1987 року – 409,50 руб.; грудень 1987 року – 645,00 руб.; січень 1988 року – 645,00 руб.; лютий 1988 року – 1354,40 руб.; березень 1988 року – 675,00 руб.; квітень 1988 року – 1889,88 руб.; травень 1988 року – 193,20 руб.; червень 1988 року – 90,70 руб.; липень 1988 року – 558,48 руб.; серпень 1988 року – 661,16 руб.; вересень 1988 року – 416,10 руб.; жовтень 1988 року – 507,50 руб.; листопад 1988 року – 701,95 руб.; грудень 1988 року – 496,04 руб.; січень 1989 року – 689,42 руб.; лютий 1989 року – 1637,76 руб.; березень 1989 року – 843,56 руб.; квітень 1989 року – 611,07 руб.; травень 1989 року – 802,49 руб.; червень 1989 року – 1948,39 руб.; липень 1989 року – 437,06 руб.; серпень 1989 року – 101,83 руб.; вересень 1989 року – 127,29 руб.; жовтень 1989 року – 540,46 руб.; листопад 1989 року – 758,62 руб.; грудень 1989 року – 2116,00 руб.; січень 1990 року – 986,90 руб.; лютий 1990 року – 597,05 руб.; березень 1990 року – 613,02 руб.; квітень 1990 року – 680,00 руб.; травень 1990 року – 1904,43 руб.; червень 1990 року – 260,83 руб.; липень 1990 року – 263,66 руб.; серпень 1990 року – 567,11 руб.; вересень 1990 року – 387,78 руб.; жовтень 1990 року – 835,00 руб.; листопад 1990 року – 1150,00 руб.; грудень 1990 року – 1446,22 руб.; січень 1991 року – 833,33 руб.; лютий 1991 року – 1037,50 руб.; березень 1991 року – 1205,00 руб.; квітень 1991 року – 1357,79 руб.; травень 1991 року – 2749,74 руб.; червень 1991 року – 1259,04 руб.; липень 1991 року – 118,43 руб.; серпень 1991 року – 2236,59 руб.; вересень 1991 року – 2731,66 руб.; жовтень 1991 року – 5240,00 руб.; листопад 1991 року – 4190,00 руб.; грудень 1991 року – 3028,10 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Довідка видана на основі наступних документів: накази з особових питань за 1985-1996 роки, особові рахунки по заробітній платі за 1985-1991 роки, особова картка форми Т-2 за 1996 рік. Зазначено, що заробітна плата нарахована із регіональним коефіцієнтом 1,7. Вказано, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі відповідно до постанови ради міністрів срср від 10.11.1967 № 1029 (а.с. 43-45, 87-88).
За змістом архівної довідки № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", ОСОБА_1 дійсно працювала в Нафтогазовидобувному управлінні "Муравленківськнафта" Виробничого об`єднання "Ноябрьскнафтогаз" з 07.08.1985 по 31.10.1996 і її заробітна плата за період 1992-1996 роки становила (з урахуванням регіонального коефіцієнта та північної надбавки):
січень 1992 року – 6459329,00 руб.; лютий 1992 року – 7535884,00 руб.; березень 1992 року – 8289540,00 руб.; квітень 1992 року – 8289540,00 руб.; травень 1992 року – 29212540,00 руб.; червень 1992 року – 45449670,00 руб.; липень 1992 року – 27352788,00 руб.; серпень 1992 року – 6710581,00 руб.; вересень 1992 року – 8388225,00 руб.; жовтень 1992 року – 25760586,00 руб.; листопад 1992 року – 5739310,00 руб.; грудень 1992 року – 13243225,00 руб.; січень 1993 року – 7300,86 руб.; лютий 1993 року – 7300,86 руб.; березень 1993 року – 4020,50 руб.; квітень 1993 року – 8038,50 руб.; травень 1993 року – 30849,64 руб.; червень 1993 року – 6285,72 руб.; липень 1993 року – 41357,64 руб.; серпень 1993 року – 2417,55 руб.; вересень 1993 року – 11000,00 руб.; жовтень 1993 року – 11000,00 руб.; листопад 1993 року – 11000,00 руб.; грудень 1993 року – 34332,38 руб.; січень 1994 року – 11000,00 руб.; лютий 1994 року – 11000,00 руб.; березень 1994 року – 22200,00 руб.; квітень 1994 року – 42000,00 руб.; травень 1994 року – 22000,00 руб.; червень 1994 року – 100207,40 руб.; липень 1994 року – 0 руб.; серпень 1994 року – 20000,00 руб.; вересень 1994 року – 7379,07 руб.; жовтень 1994 року – 20225,00 руб.; листопад 1994 року – 19491,69 руб.; грудень 1994 року – 27571,85 руб.; січень 1995 року – 12222,22 руб.; лютий 1995 року – 20225,00 руб.; березень 1995 року – 40500,00 руб.; квітень 1995 року – 35477,20 руб.; травень 1995 року – 80194,00 руб.; червень 1995 року – 110448,34 руб.; липень 1995 року – 0 руб.; серпень 1995 року – 63133,48 руб.; вересень 1995 року – 68064,82 руб.; жовтень 1995 року – 12817,28 руб.; листопад 1995 року – 40000,00 руб.; грудень 1995 року – 51854,98 руб.; січень 1996 року – 26000,00 руб.; лютий 1996 року – 40135,00 руб.; березень 1996 року – 40000,00 руб.; квітень 1996 року – 137881,69 руб.; травень 1996 року – 0 руб.; червень 1996 року – 30000,00 руб.; липень 1996 року – 76474,38 руб.; серпень 1996 року – 67200,00 руб.; вересень 1996 року – 95054,16 руб.; жовтень 1996 року – 79982,60 руб.; листопад 1996 року – 67200,00 руб.; грудень 1996 року – 2503800,59 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Також у даній довідці вказано окремо відомості про розмір регіонального коефіцієнта та північної надбавки. Довідка видана на основі наступних документів: накази з особових питань за 1985-1996 роки, особові рахунки по заробітній платі за 1985-1991 роки, особова картка форми Т-2 за 1996 рік. Вказано, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі відповідно до постанови ради міністрів срср від 10.11.1967 № 1029 (а.с. 46-49, 89-90).
За змістом архівної довідки № 05-23/1899 від 17.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", ОСОБА_1 дійсно працювала в Нафтогазовидобувному управлінні "Муравленківськнафта" Виробничого об`єднання "Ноябрьскнафтогаз" з 07.08.1985 по 31.10.1996 строкові трудові договори укладалися на 3 роки, з 01.09.1985 по 01.09.1988, з 01.09.1988 по 31.08.1991, з 01.09.1991 по 31.08.1994 та з 01.09.1994 по 01.09.1995. Довідка видана на основі наступних документів: накази з особових питань за 1985-1996 роки, особова картка форми Т-2 за 1996 рік (а.с. 50, 85).
За змістом архівної довідки № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ", ОСОБА_1 дійсно працювала повний робочий день у ВАТ "Сибнафта-Ноябрьскнафтогаз" і її заробітна плата за період 2005-2008 роки становила (без урахування регіонального коефіцієнта та північної надбавки):
січень 2005 року – 490952,25 руб.; лютий 2005 року – 0 руб.; березень 2005 року – 75118,11 руб.; квітень 2005 року – 131100,00 руб.; травень 2005 року – 131100,00 руб.; червень 2005 року – 298294,11 руб.; липень 2005 року – 93642,86 руб.; серпень 2005 року – 131100,00 руб.; вересень 2005 року – 131100,00 руб.; жовтень 2005 року – 131100,00 руб.; листопад 2005 року – 131100,00 руб.; грудень 2005 року – 379453,00 руб.; січень 2006 року – 0 руб.; лютий 2006 року – 46471,28 руб.; березень 2006 року – 186850,00 руб.; квітень 2006 року – 186200,00 руб.; травень 2006 року – 186200,00 руб.; червень 2006 року – 439526,00 руб.; липень 2006 року – 97533,33 руб.; серпень 2006 року – 186200,00 руб.; вересень 2006 року – 186200,00 руб.; жовтень 2006 року – 186200,00 руб.; листопад 2006 року – 186200,00 руб.; грудень 2006 року – 2400880,25 руб.; січень 2007 року – 0 руб.; лютий 2007 року – 166455,67 руб.; березень 2007 року – 186850,00 руб.; квітень 2007 року – 186200,00 руб.; травень 2007 року – 186200,00 руб.; червень 2007 року – 186200,00 руб.; липень 2007 року – 186200,00 руб.; серпень 2007 року – 186200,00 руб.; вересень 2007 року – 0 руб.; жовтень 2007 року – 186200,00 руб.; листопад 2007 року – 186200,00 руб.; грудень 2007 року – 994672,27 руб.; січень 2008 року – 0 руб.; лютий 2008 року – 176824,90 руб.; березень 2008 року – 2747891,97 руб.; квітень 2008 року – 186200,00 руб.; травень 2008 року – 186200,00 руб.; червень 2008 року – 186200,00 руб.; липень 2008 року – 186200,00 руб.; серпень 2008 року – 815673,21 руб.; вересень 2008 року – 0 руб.; жовтень 2008 року – 161913,04 руб.; листопад 2008 року – 186200,00 руб.; грудень 2008 року – 635410,33 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Довідка видана на основі наступних документів: особові рахунки по заробітній платі за 2005-2008 роки, особова картка форми Т-2. Вказано, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі відповідно до постанови ради міністрів срср від 10.11.1967 № 1029 (а.с. 51, 93-94).
За змістом архівної довідки № 1162 від 22.02.2012, виданої ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс", ОСОБА_1 дійсно працювала у ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" і її заробітна плата за період 2009-2011 роки становила (без урахування регіонального коефіцієнта та північної надбавки):
січень 2009 року – 202489,67 руб.; лютий 2009 року – 186200,00 руб.; березень 2009 року – 190006,67 руб.; квітень 2009 року – 226451,66 руб.; травень 2009 року – 138210,31 руб.; червень 2009 року – 186200,00 руб.; липень 2009 року – 310457,60 руб.; серпень 2009 року – 638652,91 руб.; вересень 2009 року – 25390,91 руб.; жовтень 2009 року – 190945,45 руб.; листопад 2009 року – 262119,12 руб.; грудень 2009 року – 348464,30 руб.; січень 2010 року – 124133,33 руб.; лютий 2010 року – 241468,06 руб.; березень 2010 року – 5114681,00 руб.; квітень 2010 року – 615656,16 руб.; травень 2010 року – 261193,29 руб.; червень 2010 року – 1876627,57 руб.; липень 2010 року – 138310,12 руб.; серпень 2010 року – 16927,27 руб.; вересень 2010 року – 80447,95 руб.; жовтень 2010 року – 186200,00 руб.; листопад 2010 року – 396801,39 руб.; грудень 2010 року – 1081101,80 руб.; січень 2011 року – 74480,00 руб.; лютий 2011 року – 186200,00 руб.; березень 2011 року – 186200,00 руб.; квітень 2011 року – 4844874,07 руб.; травень 2011 року – 186200,00 руб.; червень 2011 року – 510653,16 руб.; липень 2011 року – 186200,00 руб.; серпень 2011 року – 186200,00 руб.; вересень 2011 року – 317788,47 руб.; жовтень 2011 року – 943173,36 руб.; листопад 2011 року – 25537,42 руб.; грудень 2011 року – 21931760,94 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Довідка видана на основі наступних документів: особові рахунки по заробітній платі за 2009-2011 роки, особова картка форми Т-2. Компенсація за невикористану відпустку при звільненні не включена (а.с. 52, 95-96).
За результатами розгляду заяви позивачки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області надіслало позивачці лист № 10688-9950/П-02/8-0900/25 від 17.11.2025 в якому зазначило, що періоди роботи на території російської федерації з 01.01.2004 по 27.12.2011 та отриманий в даний період заробіток зараховуються до страхового стажу на основі міжнародних угод з іншими державами. Однією з таких угод є Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Однак, вказані періоди роботи не підлягають зарахуванню до страхового стажу позивачки, а отримана заробітна плата не може бути врахована при обчисленні пенсії позивачки, оскільки з 01.01.2023 рф в односторонньому порядку припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (а.с. 63-64).
Вважаючи вказану відмову протиправною, з метою зобов`язання зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу та врахування отриманої заробітної плати при обчисленні розміру пенсії, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд встановив таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами частини 1 статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Спеціальним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, який набув чинності з 1 січня 2004 року.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія – щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Пунктом 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.
Положенням частини 3 статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року передбачено, що відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Відповідно до пункту а статті 56 Закону № 1788-ХІІ, до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.
Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII та частини 1 статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12 серпня 1993 р. № 637 (надалі, також – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи (служби) є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі № 682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі № 359/2076/17, від 18 листопада 2022 року у справі № 560/3734/22.
Відповідно до даних форми РС-право, до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи по 31.12.2003.
Відповідно до відомостей вкладиша до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 в період з 17.06.2008 по 29.12.2008 ОСОБА_1 переведена на посаду заступника генерального директора з бухгалтерського обліку і звітності у ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" (записи № 22-23), з 30.12.2008 по 27.12.2011 працювала на посаді генерального директора (з 30.12.2008 по 11.07.2010) та на посаді директора філіалу ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" у м. ноябрськ (з 12.07.2010 по 27.12.2011) (записи № 24-26).
У позовній заяві позивачкою заявлено позовну вимогу наступного змісту:
"– зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1  до загального страхового стажу згідно приписів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1979 року вшитого до неї вкладишу НОМЕР_2 від 31.03.2008 року періоди роботи на території росії з 01.01.2004 року по 19.02.2008 року ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", з 20.02.2008 року по 29.12.2008 року у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз", з 30.12.2008 року по 27.12.2011 року у ТзОВ "Газпромнафта-Бізнес-сервіс"…".
Суд констатує, що в наданих позивачкою копіях трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01.10.1979 та вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 відсутні відомості про роботу позивачки у період з 01.01.2004 по 19.02.2008 та з 20.02.2008 по 16.06.2008.
В силу наведених вище норм права, період роботи з 01.01.2004 по 19.02.2008 та з 20.02.2008 по 16.06.2008 може бути підтверджено іншими документами.
На підтвердження даних періодів роботи позивачкою до матеріалів справи долучено архівну довідку № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала в апараті управління архіву ВАТ "Ноябрьскнафтогаз" та наведено відомості про розмір отримуваної нею заробітної плати, в тому числі за період з 01.01.2004 по 31.12.2004 та архівну довідку № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ", в якій зазначено, що ОСОБА_1 дійсно працювала повний робочий день у ВАТ "Сибнафта-Ноябрьскнафтогаз" та наведено відомості про розмір отримуваної нею заробітної плати, в тому числі за період з 01.01.2005 по 31.12.2008.
В дані періоди позивачка працювала на території російської федерації. Факт роботи позивачки на території рф та не зарахування періодів роботи до її страхового стажу не заперечується відповідачем. Відповідач в листі вказував, що зарахування періодів роботи на території російської федерації до страхового стажу відбувається на умовах міжнародних договорів, ратифікованих Верховною Радою України. Водночас, підставою для відмови слугує те, що рф вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. З даного приводу суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Частиною 1, 2 статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Отже, призначення і виплата пенсій в Україні здійснюється також на підставі міжнародних договорів (угод), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.
Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав – учасниць СНД, у тому числі Україна та російська федерація (надалі, також – Угода).
Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав – учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).
Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав – учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав – учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Водночас суд зазначає, що в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.
Тож, вихід російської федерації з угоди від 01.01.2023 р. не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивачки, адже такий стаж нею набутий до ухвалення відповідного рішення.
Відтак, Україна, як держава – учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно з Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.
Суд зазначає, що за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.
Водночас, відповідно до частини 3 статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
В контексті досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
В даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації зазначеної у трудовій книжці позивача.
При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючих довідок, наказів, відомостей тощо підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Суд звертає увагу, що саме трудова книжка є основним документом для зарахування того чи іншого періоду роботи до страхового стажу.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність.
Записи у трудовій книжці щодо періодів роботи з 17.06.2008 по 29.12.2008 та з 30.12.2008 по 27.12.2011 містять підстави внесення, скріплені печаткою підприємства та підписом посадової особи, періоди не накладаються, виконані розбірливим почерком. Записи про звільнення позивачки з роботи скріплені підписом посадової особи роботодавця.
Щодо періодів роботи з 01.01.2004 по 19.02.2008 та з 20.02.2008 по 16.06.2008, то суд зазначає, що позивачкою на підтвердження даних періодів роботи надано архівну довідку № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" та архівну довідку № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ", в яких міститься інформація про те, що позивачка працювала у вказані періоди на роботі у суб`єкта, який видавав такі довідки, наведено відомості про розмір нарахованої заробітної плати позивачці за дані періоди роботи заробітної плати та вказано первинні документи, на основі яких видано відповідні довідки. Такі довідки підписані посадовими особами суб`єктів господарювання. Підписи уповноважених осіб скріплені печатками.
Судом встановлено, що вказані періоди роботи позивачки на території російської федерації підтверджуються записами № 22-26 у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008, відповідно до яких, період роботи з 17.06.2008 по 29.12.2008 позивачка прийнята на роботу заступника генерального директора з бухгалтерського обліку та звітності, район Крайньої Півночі та звільнена з даної посади у зв`язку з переведенням (записи № 22-23), з 30.12.2008 по 27.12.2011 позивачка прийнята на роботу генеральним директором у порядку переведення з ВАТ "Газпромнафта-ННГ", переведена на посаду директора філіалу ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" в м. ноябрськ (запис № 25) та звільнена з даної посади у зв`язку із виходом на пенсію (записи № 24, 26), а також довідками про розмір заробітної плати ОСОБА_1 № 05-23/1778 від 11.04.2007, № 05-23/1854 від 16.04.2007, № 05-23/1967 від 19.04.2007, № 05-23/1899 від 17.04.2007, виданих ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ", № 1162 від 22.02.2012, № 19 від 16.02.2012, виданих ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" (а.с. 16-33, 39-53).
Наведені відповідачем доводи, обґрунтування та пояснення щодо відсутності правових підстав врахування записів вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 та інших підтверджуючих наявність страхового стажу у позивачки документів для призначення пенсії, суд відхиляє, як необґрунтовані і такі, що не спростовують висновків суду у даній справі, оскільки суду не надано належних доказів в обґрунтування того, що відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу спірних періодів трудової діяльності суб`єкт владних повноважень діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, добросовісно та з забезпеченням усіх прав особи. Рішення не є пропорційним з огляду на те що воно порушує баланс між несприятливими наслідками для реалізації конституційного права позивача на соціальний захист (стаття 46 Конституції України) і цілями на які, врешті, спрямоване це рішення.
Зважаючи на це, відмова відповідача у зарахуванні періодів роботи з 01.01.2004 року по 19.02.2008 року у ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", з 20.02.2008 року по 29.12.2008 року у ВАТ "Газпромнафта-Ноябрськнафтогаз", з 30.12.2008 року по 27.12.2011 року у ТзОВ "Газпромнафта-Бізнес-сервіс"…" є неправомірною, а надані позивачкою підтверджуючі документи не викликають сумнівів щодо їх належності позивачці.
Таким чином, з огляду на встановлені вище обставини, суд вважає, що підстав для не зарахування періодів роботи позивачки з 01.01.2004 року по 19.02.2008 року, з 20.02.2008 року по 29.12.2008 року, з 30.12.2008 року по 27.12.2011 року, визначених у вкладиші до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 та інших підтверджуючих документах немає, відтак суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу позивачки, викладених у листі від 17.11.2025 № 10688-9950/П-02/8-0900/25 є протиправними.
Щодо позовних вимог позивачки про зобов`язання відповідача врахувати заробітну плату з наданих нею довідок про розмір отримуваної нею заробітної плати, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що розмір пенсії за віком обчислюється за формулою:
П = Зп Ч Кс, де Зп – заробітна плата (дохід), визначена відповідно до статті 40 цього Закону.
Таким чином, саме порядок визначення заробітної плати безпосередньо впливає на кінцевий розмір пенсії.
Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Отже, норма закону прямо встановлює право особи на вибір найбільш вигідного періоду заробітку, якщо такий підтверджено належними документами.
Частиною другою статті 43 Закону № 1058-IV передбачено, що при перерахунку пенсії враховується заробітна плата, з якої раніше обчислено пенсію, або – за вибором пенсіонера – заробітна плата за період, передбачений частиною першою статті 40 цього Закону.
Таким чином, право вибору періоду заробітку є гарантією, а не дискреційним повноваженням органу Пенсійного фонду.
Проаналізувавши зміст позовної заяви, суд встановив, що позивачка не бажає щоб її пенсія була обчислена із застосуванням заробітної плати за 60 місяців підряд за період до 01.07.2000. Натомість, спірні відносини виникли щодо загального неврахування відповідачем відомостей про заробітну плату позивачки за періоди її роботи на території російської федерації. З даного приводу варто звернути увагу на наступне.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом – на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року – за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, (зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07 липня 2014 року) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що за загальним правилом підставою для проведення розрахунку/перерахунку пенсії на підставі заробітної плати є первинні документи про нарахування такої заробітної плати. Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємством, відповідно до первинних документів за нормативними документами, які дійсні на момент видачі довідки.
Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав – учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі – Угода) пенсійне забезпечення громадян держав – учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.
Якщо особа працювала за межами України, то питання можливості врахування під час обчислення пенсії заробітної плати, одержаної в цій країні, визначається на підставі міждержавних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, підписаних Україною та відповідною державою. Так, якщо особа працювала у Росії, то відповідною угодою в галузі пенсійного забезпечення, підписаною, в тому числі, Україною та Росією, передбачена можливість обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати, одержаної у Росії. У цьому разі подається довідка про зарплату згідно з додатком 1 до Порядку 22-1 (включаючи період після 1 липня 2000 р.).
При цьому перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17.
Згідно з пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року. Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Статтею 4 Угоди про співробітництво в області трудової міграції й соціального захисту трудящих-мігрантів, ратифікована Законом України від 11.07.1995 № 290/ 95-ВР визначено, що кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про утвір, що відповідають документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації й інші необхідні для здійснення трудової діяльності документи й завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російська мова. Виробничий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за фахом, взаємно визнається Сторонами. При остаточному виїзді трудящого-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи й заробітній платі щомісячно.
Згідно зі статтею 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються:
1) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" – максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону;
2) суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), – у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України;
3) суми заробітної плати (доходу), визначені виходячи із здійсненої застрахованою особою доплати, передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 66 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Частиною 3 статті 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" до структури оплати праці віднесені "інші заохочувальні та компенсаційні виплати". До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
При цьому, визначення поняття "компенсаційні виплати" законодавство України не містить.
Однак, лише за наявності правових підстав віднести північну надбавку до компенсаційних витрат, відповідно, будуть і підстави включити цю надбавку до заробітку для обрахунку пенсії.
Під компенсаційними виплатами розуміють виплати понад заробітну плату з метою відшкодування працівникам понесених матеріальних витрат, пов`язаних з виконанням трудових обов`язків.
Вказане дає підстави для висновку, що північна надбавка виплачувалась регулярно, тобто їй притаманна періодичність, та у фіксованому розмірі незалежно від здійснення працівником матеріальних витрат. Тобто, її виплата не пов`язувалась з юридичним фактом понесення працівником матеріальних витрат.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.12.2018 у справі №345/4049/16-а.
Водночас, північна надбавка чинним законодавством України не передбачена, а тому не може вважатись додатковою заробітною платою.
Тому, як слідує зі змісту викладених вище норм законодавства, не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі.
Аналогічна позиція існує щодо регіонального коефіцієнту, який нараховувався особам під час виконання роботи, в тому числі в районах Крайньої Півночі.
Як підтверджено матеріалами справи, позивачкою до заяви про перерахунок пенсії долучено довідки про розмір отримуваної нею заробітної плати, зокрема довідки № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ", № 1162 від 22.02.2012, виданої ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс". Суд звертає увагу на те, що у вказаних довідках вказано відомості про загальний розмір заробітної плати, а також відомості про розмір заробітної плати без регіонального коефіцієнту та північної надбавки. Щодо довідки № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" вказано відомості про загальний розмір заробітної плати, а також розміри нарахованих регіонального коефіцієнту та північної надбавки, що дає можливість математично обчислити розмір отримуваної позивачкою заробітної плати за період з січня 1992 року по грудень 1996 року без розміру регіонального коефіцієнта та північної надбавки. Щодо сум за листопад та грудень 1996 року, вказаних у довідці № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", то зважаючи на примітку до відповідної таблиці, сума в листопаді 1996 року це сума поточної премії, а в грудні 1996 року сума премії за нафту. З цього приводу, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що розмір заробітної плати позивачки за листопад-грудень 1996 року підлягає врахуванню, виходячи із відомостей долученої довідки про розмір заробітної плати № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз".
Стосовно долученої позивачкою довідки про розмір заробітної плати № 05-23/1854 від 16.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", суд зауважує наступне.
Як зазначено вище, нормами національного законодавства не передбачено можливості врахування довідок про розмір заробітної плати, якщо до складу заробітної плати включено регіональний коефіцієнт та північну надбавку, розміри яких неможливо виокремити. Відповідно до змісту даної довідки, ОСОБА_1 дійсно працювала в Нафтогазовидобувному управлінні "Муравленківськнафта" Виробничого об`єднання "Ноябрьскнафтогаз" в період з 07.08.1985 по 31.10.1996 і її заробітна плата за період з 07.08.1985 по 31.12.1991 становила:
серпень 1985 року – 139,09 руб.; вересень 1985 року – 170,00 руб.; жовтень 1985 року – 309,68 руб.; листопад 1985 року – 227,00 руб.; грудень 1985 року – 187,00 руб.; січень 1986 року – 187,00 руб.; лютий 1986 року – 237,27 руб.; березень 1986 року – 195,80 руб.; квітень 1986 року – 238,00 руб.; травень 1986 року – 198,00 руб.; червень 1986 року – 639,90 руб.; липень 1986 року – 91,41 руб.; серпень 1986 року – 0 руб.; вересень 1986 року – 247,00 руб.; жовтень 1986 року – 247,00 руб.; листопад 1986 року – 325,89 руб.; грудень 1986 року – 327,93 руб.; січень 1987 року – 317,66 руб.; лютий 1987 року – 289,63 руб.; березень 1987 року – 501,45 руб.; квітень 1987 року – 617,62 руб.; травень 1987 року – 692,51 руб.; червень 1987 року – 767,82 руб.; липень 1987 року – 590,64 руб.; серпень 1987 року – 1319,59 руб.; вересень 1987 року – 289,00 руб.; жовтень 1987 року – 378,00 руб.; листопад 1987 року – 409,50 руб.; грудень 1987 року – 645,00 руб.; січень 1988 року – 645,00 руб.; лютий 1988 року – 1354,40 руб.; березень 1988 року – 675,00 руб.; квітень 1988 року – 1889,88 руб.; травень 1988 року – 193,20 руб.; червень 1988 року – 90,70 руб.; липень 1988 року – 558,48 руб.; серпень 1988 року – 661,16 руб.; вересень 1988 року – 416,10 руб.; жовтень 1988 року – 507,50 руб.; листопад 1988 року – 701,95 руб.; грудень 1988 року – 496,04 руб.; січень 1989 року – 689,42 руб.; лютий 1989 року – 1637,76 руб.; березень 1989 року – 843,56 руб.; квітень 1989 року – 611,07 руб.; травень 1989 року – 802,49 руб.; червень 1989 року – 1948,39 руб.; липень 1989 року – 437,06 руб.; серпень 1989 року – 101,83 руб.; вересень 1989 року – 127,29 руб.; жовтень 1989 року – 540,46 руб.; листопад 1989 року – 758,62 руб.; грудень 1989 року – 2116,00 руб.; січень 1990 року – 986,90 руб.; лютий 1990 року – 597,05 руб.; березень 1990 року – 613,02 руб.; квітень 1990 року – 680,00 руб.; травень 1990 року – 1904,43 руб.; червень 1990 року – 260,83 руб.; липень 1990 року – 263,66 руб.; серпень 1990 року – 567,11 руб.; вересень 1990 року – 387,78 руб.; жовтень 1990 року – 835,00 руб.; листопад 1990 року – 1150,00 руб.; грудень 1990 року – 1446,22 руб.; січень 1991 року – 833,33 руб.; лютий 1991 року – 1037,50 руб.; березень 1991 року – 1205,00 руб.; квітень 1991 року – 1357,79 руб.; травень 1991 року – 2749,74 руб.; червень 1991 року – 1259,04 руб.; липень 1991 року – 118,43 руб.; серпень 1991 року – 2236,59 руб.; вересень 1991 року – 2731,66 руб.; жовтень 1991 року – 5240,00 руб.; листопад 1991 року – 4190,00 руб.; грудень 1991 року – 3028,10 руб.
З вказаних сум здійснювалися відрахування до пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами. Довідка видана на основі наступних документів: накази з особових питань за 1985-1996 роки, особові рахунки по заробітній платі за 1985-1991 роки, особова картка форми Т-2 за 1996 рік. Зазначено, що заробітна плата нарахована із регіональним коефіцієнтом 1,7. Вказано, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі відповідно до постанови ради міністрів срср від 10.11.1967 № 1029. Суд констатує, що в довідці відсутня будь-яка інформація про розмір нарахованої позивачці північної надбавки. Суд бере до уваги те, що матеріали справи не містять достеменного підтвердження того, що така північна надбавка була нарахована позивачці у період роботи з 07.08.1985 по 31.12.1991, однак на факт нарахування такої надбавки вказує зазначення в довідці відомостей про те, що місто ноябрськ розташоване на території ямало-ненецького автономного округу тюменської області, який віднесений до районів крайньої півночі, яке є аналогічним іншим довідкам, у яких наявна інформація про нарахування північної надбавки. Системний аналіз долучених документів дає підстави для висновку про нарахування позивачці північної надбавки за період роботи з 07.08.1985 по 31.12.1991, однак аналізована довідка не містить деталізації про розмір такої північної надбавки. З огляду на це, суд вважає за необхідне відмовити позивачці в частині позовних вимог щодо визнання дій відповідача протиправнми та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці, з урахуванням відомостей про розмір заробітної плати, вказаної у довідці № 05-23/1854 від 16.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз".
Водночас, щодо іншої частини позовних вимог, а саме щодо визнання дій відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивачки із врахуванням відомостей про розмір заробітної плати, яка враховується при обчисленні пенсії, згідно з архівними довідками ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз" від 11.04.2007 року № 05-23/1778, від 19.04.2007 року № 05-23/1967 із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням отриманої заробітної плати за період роботи 2005-2011 років згідно з архівними довідками ТзОВ "Газпромнафта-ННГ" від 17.02.2012 року № 01/5-23/3557 та від 22.02.2012 року № 1162, то суд вважає такі вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Водночас суд зазначає, що дискреційні повноваження – це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження – це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Суд зауважує, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. 
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача – суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За приписами вказаної норми у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.
Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.
Отже, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).
Відтак, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Щодо строку звернення до суду, слід зазначити таке.
У спорах, що стосуються пенсійних виплат загальнозастосовною підставою для звернення до суду буде отримання від уповноваженого органу Пенсійного фонду України інформації про складові пенсійного забезпечення та порядок обчислення таких складових, оскільки без отримання відповідної інформації на запит, в особи не буде достатніх підстав в тому числі, для висновку про те, що органом Пенсійного фонду України було порушено порядок обчислення чи виплати нарахованої пенсійної виплати.
Однак національне законодавство оперує поняттям не тільки "дізнався про порушення права", але й поняттям "повинен дізнатися про порушення права".
У своїй постанові Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 з цього приводу зазначила наступне:
"35. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
36. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав наголошує на тому, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.
37. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
38. До того ж, як свідчать матеріали справи, звертаючись 18.10.2019 до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, позивач вже знав, що у період з 01.01.2014 по 02.08.2014 розмір його пенсії обчислювався та виплачувався відповідачем відповідно до постанови № 1210.
39. Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав звертає увагу на те, що таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує".
Таким чином, важливо брати до уваги також момент, з якого позивачка повинна була дізнатися про порушення свого права та мала змогу виявити зацікавленість в отриманні інформації щодо належного виконання уповноваженим суб`єктом передбачених законом дій.
У позивачки були відсутні підстави для припущень про те, що відповідачем не було зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи на території російської федерації та відомості про отримувану позивачкою заробітну плату, з огляду на що відсутні підстави для обмеження строку звернення позивача до суду із даною позовною заявою.
Суд зауважує, що долучені до матеріалів справи довідки про розмір заробітної плати та інші документи були надані відповідачу разом із заявою про призначення пенсії, з огляду на що вони були відомі відповідачу при вирішенні питання про призначення пенсії.
Водночас, позивачкою заявлено вимогу про проведення перерахунку пенсії в межах шестимісячного строку, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України.
Оскільки матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про відсутність можливості у відповідача прийняти обґрунтоване та законне рішення у формі, передбаченій чинним законодавством, а також враховуючи те, що призначення, перерахунок та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу, суд дійшов висновку, що з метою захисту порушеного права позивачки слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як орган, який уповноважений на вирішення питання щодо перерахунку пенсії позивачки, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 19.02.2008, з 20.02.2008 по 29.12.2008, з 30.12.2008 по 27.12.2011, відповідно до записів вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 та архівних довідок про розмір заробітної плати № 05-23/1778 від 11.04.2007 та № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування періодів роботи до страхового стажу, та, у зв`язку з цим провести з 01.07.2025 перерахунок та виплату її пенсії за віком з урахуванням даних періодів страхового стажу та з урахуванням відомостей про розмір заробітної плати, отриманої позивачкою за періоди роботи з січня 1992 по грудень 2011, вказаних у архівній довідці № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", архівній довідці № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", архівній довідці № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ" та архівній довідці № 1162 від 22.02.2012, виданої ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" без урахування регіонального коефіцієнта та північної надбавки із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про часткове обґрунтування заявлених позовних вимог, тому позов підлягає задоволенню частково.
Суд вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими частиною 2 статті 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.
Щодо судових витрат суд звертає увагу на наступне.
Частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивачки на сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн згідно квитанції до платіжної інструкції № 9979-2834-2670-6553 від 09.12.2025 (а.с. 13).
Як наслідок, на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області підлягає стягненню частина сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Інші витрати, питання про розподіл яких може бути вирішено судом, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи на території російської федерації та врахуванні відомостей про розмір отриманої ОСОБА_1 заробітної плати за періоди роботи на території російської федерації.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, як орган, який уповноважений на вирішення питання щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 19.02.2008, з 20.02.2008 по 29.12.2008, з 30.12.2008 по 27.12.2011, відповідно до записів вкладиша до трудової книжки серії НОМЕР_2 від 31.03.2008 та архівних довідок про розмір заробітної плати № 05-23/1778 від 11.04.2007 та № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про зарахування періодів роботи до страхового стажу від 22.10.2025, та, у зв`язку з цим провести з 01.07.2025 перерахунок та виплату її пенсії за віком з урахуванням даних періодів страхового стажу та з урахуванням відомостей про розмір заробітної плати, отриманої позивачкою за періоди роботи з січня 1992 по грудень 2011, вказаних у архівній довідці № 05-23/1778 від 11.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", архівній довідці № 05-23/1967 від 19.04.2007, виданої ВАТ "Сибнафта-Ноябрськнафтогаз", архівній довідці № 01/5-23/3557 від 17.02.2012, виданої ВАТ "Газпромнафта-ННГ" та архівній довідці № 1162 від 22.02.2012, виданої ТОВ "Газпромнафта бізнес-сервіс" без урахування регіонального коефіцієнта та північної надбавки із застосуванням найбільш оптимального варіанту при обчисленні пенсії та з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого судового збору в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок. 
Копію цього рішення надіслати учасникам справи.
Відповідачу копію цього рішення надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивачка – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 );
відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. Січових Стрільців, буд. 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя  Главач І.А.