УХВАЛА

03 липня 2026 року
м. Київ

справа №440/17237/25
адміністративне провадження №К/990/26595/26
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Жука А.В., Смоковича М.І.,
перевіривши касаційну скаргу Національного банку України
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року
у справі № 440/17237/25 за позовом Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Національний банк України звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просив:
- визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадира Д. Г. щодо проведення оцінки земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0159, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0072, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- зобов`язати головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Благадира Д. Г. визначити вартість земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0159, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,1000 га (1000 кв.м), кадастровий номер 5310436100:04:002:0072, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 і передати ці земельні ділянки на реалізацію в порядку статті 61 Закону України "Про виконавче провадження".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року, у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2026 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
09 червня 2026 року до Верховного Суду касаційна скарга надійшла повторно.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
З матеріалів касаційної скарги встановлено, що вони оформлені без дотримання вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України в касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, оскаржуючи судові рішення у справі розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, позивач не зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. 
Отже, у разі не зазначення в касаційній скарзі підстав (підстави), на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України) така касаційна скарга має бути залишена без руху.
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, відповідно до частин першої та другої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції касаційної скарги в новій редакції із зазначенням та обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
З огляду на повернення касаційної скарги на підставі п. 4 ч. 5 ст. 332 КАС України Суд не вирішує питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.
У зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці розгляд цієї касаційної скарги відбувся після їх виходу.
Керуючись статтями 3, 169, 330, 328, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Національного банку України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2026 року у справі № 440/17237/25 за позовом Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська 

Судді А. В. Жук 

М. І. Смокович