Дата документу 14.05.2026
Справа № 334/356/26
Провадження № 2-др/334/23/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Козлової Н.Ю., при секретарі Александровій А.С. розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення, 

ВСТАНОВИВ:
Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 28.04.2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» загальну суму заборгованості за договором позики у розмірі 22891 (Двадцять дві тисячі вісімсот дев`яносто одна) гривня 50 копійок та судовий збір у сумі 2662 (Дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
06 травня 2026 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у даній справі, оскільки під час постановлення вищевказаного судового рішення, судом не було вирішено вимогу позовної заяви щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
Представник ТОВ «ІННОВА-НОВА» просив суд розглядати питання про ухвалення додаткового рішення без його участі.
У відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Отже, якщо одна із заявлених вимог не була вирішена судом, щодо неї може бути ухвалене додаткове рішення лише за умови, що з приводу неї сторони подавали докази і давали пояснення. Тобто якщо вона розглядалася судом під час розгляду справи по суті. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, Верховний Суд у своїй постанові від 03.05.2018 року у справі № 372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з частиною третьою ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як вбачається, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу було надано договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025 року, заявку № 3124522707 від 30.07.2025 року, акт № 3124522707 приймання-передачі наданих послуг до Договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 року згідно якого сторонами було узгоджено, що розмір витрати на професійну правничу допомогу становить 5000,00 грн, а також надано платіжну інструкцію № 10 від 06.05.2026 року про сплату 5000,00 гривень згідно заявки № 3124522707 від 30.07.2025 про надання послуг відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025. 
Таким чином суд вважає, що позивачем доведено, що ним понесені витрати на правову допомогу, а оскільки під час розгляду справи не було вирішено питання про розподіл витрат на правничу допомогу, в порядку передбаченому ст. 141 ЦПК України, тому в рішенні суду необхідно зазначити про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА», витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 5000 грн., в зв`язку з чим у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення суду.
Керуючись ст. ст. 133,137, 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» про ухвалення додаткового рішення – задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 334/356/26, провадження № 2/334/1337/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА НОВА», код ЄДРПОУ 44127243, адреса: м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5, витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (П`ять тисяч) гривень 00 копійок. 
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст додаткового рішення виготовлено 14.05.2026 року.

Суддя: Козлова Н. Ю.