479/90/26
2/479/411/26
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(заочне)
04 березня 2026 року смтКриве Озеро 
Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого – судді Репушевської О.В.,
при секретарі судового засідання Рябощук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Криве Озеро в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №479/90/26 за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

в с т а н о в и в :

ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 17 248,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн., та 8000,00 витрат на професійну правничу допомогу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03 жовтня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2111504, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 11200,00 грн.. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти, та інші платежі передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 07 грудня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено договір відступлення, згідно якого право вимоги до  ОСОБА_1  від ТОВ "Авентус Україна" перейшло ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", оскільки добровільно сплатити борг позичальник не погоджується, позивач звернувся до суду та просить стягнути дану заборгованість в судовому порядку на його користь в сумі 17248,00 грн. та понесені судові витрати по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не надав, тому суд у відповідності до ст.280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, 03 жовтня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2111504. За умовами якого, останньому було надано грошові кошти в сумі 11 200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, та які він зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом.
Положеннями п.1.4.Договору встановлено, що кредит надається загальним строком на 30 днів. Відповідно до п. 1.5 тип процентної ставки фіксована. Загальна процентна ставка становить 1,26% в день та застосовується у межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.5.2 стандартна ставка складає 1,80%.
Відповідно до положень п.2.1 Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
07 грудня 2020 року між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу №ККАУ-07122020 згідно якого право вимоги за кредитним договором №2111504 від 03 жовтня 2020 року, від ТОВ "Авентус Україна" перейшло ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал".
Відповідно до витягу реєстру боржників до договору відступлення по Договору факторингу №ККАУ-07122020 ТОВ ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 17248,00 грн..
З наданої картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) за Кредитним договором №2111504 від 03 жовтня 2020 року вбачається, що у відповідача станом на 06 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 17 248,00 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту 11200,00 грн., заборгованість за процентами 6048,00 грн..
Положеннями ст.3 ЗУ "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За положеннями ст.11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно положень ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Положеннями ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до положень ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно положень ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Відповідно до положень ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно положень ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ч.1 ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до положень ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Між відповідачем та ТОВ "Авентус Україна" було укладено кредитний договір. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконав, що підтверджується листом, який надійшов до суду з АТ КБ "ПРИВАТБАНК" за клопотанням позивача, а відповідач взяті на себе зобов`язання виконав не в повному обсязі, допустивши прострочення сплати визначених кредитним договором строкових платежів.
Таким чином, право позивача на отримання визначених кредитним договором платежів повернення тіла кредиту, сплату процентів було порушено відповідачем.
Між ТОВ "Авентус Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено договір відступлення.
Відповідно до положень ст.512 ЦК України, кредитор може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах,що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до положень ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи, що ТОВ "Авентус Україна" відступило ТОВ "Фінансова Компанія "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" право вимоги за кредитним договором №2111504 від 03 жовтня 2020 року, а заборгованість за даним договором боржником ОСОБА_1 добровільного не погашена, тому суд дійшов висновку, що дану заборгованість, потрібно стягнути на користь позивача в повному обсязі.
Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 2662,40грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.
Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн., суд зазначає наступне.
Положеннями ч.ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. При цьому, законодавство не наводить форму та вимоги до документа, який підтверджує факт сплати клієнтом адвокатського гонорару.
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання правової допомоги №0107 від 01 липня 2025 року; ордер про надання правничої допомоги серії ВС №1381377, акт наданих послуг від 12 січня 2026 року, та детальний опис наданих послуг від 12 січня 2026 року.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу слід відмовити з огляду на їх недоведення.
Керуючись ст.ст.509, 525, 526, 536, 610, 611, 625, 629, 638, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст.12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків під реєстраційним номером: НОМЕР_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ 35234236, адреса: 79029 м.Львів вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28), заборгованість за кредитним договором в сумі 17 248,00 грн., та судові витрати в сумі 2662,40 грн..
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя :