КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 року справа №420/3152/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, 83 ЄДРПОУ 20987385) та до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії в справі.
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив суд:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області № 262240005331 від 14.09.2023 року щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».
2. Зобов?язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до пільгового стажу по Списку 1 періоди роботи, а саме: з 01.06.2009 по 31.05.2010; з 01.06.2010 по 17.04.2011; з 01.05.2011 по 11.07.2011; з 01.08.2011 по 20.02.2012; з 21.03.2012 по 17.05.2012; з 01.06.2012 по 07.06.2012; з 01.07.2012 по 12.11.2012; з 01.12.2012 по 15.12.2012; з 01.01.2013 по 18.01.2013; з 01.02.2013 по 11.02.2013; з 01.03.2013 по 08.03.2013; з 01.04.2013 по 14.04.2013; з 01.05.2013 по 11.09.2013; з 01.10.2013 по 13.10.2013; з 01.11.2013 по 13.11.2013; з 01.12.2013 по 20.12.2013; з 01.03.2016 по 19.11.2016; з 01.12.2016 по 07.12.2016; з 01.01.2017 по 25.01.2017; з 01.02.2017 по 17.02.2017; з 01.03.2017 по 24.03.2017; з 01.04.2017 по 06.04.2017; з 01.05.2017 по 27.08.2017; з 01.09.2017 по 23.09.2017; з 01.10.2017 по 27.10.2017; з 01.11.2017 по 18.11.2017; з 01.12.2017 по 29.06.2018; з 01.07.2018 по 30.04.2019.
3. Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 29.07.2023 року.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 (суддя Харченко Ю.В.) відкрито провадження в адміністративній справі № 420/3152/24 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 (суддя Харченко Ю.В.) адміністративну справу № 420/3152/24 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.
30.05.2024 наведена вище адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Донець В.А. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2024).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.08.2024 (суддя Донець В.А.) Прийняти до провадження справу № 420/3152/24 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Рішенням Вищої ради правосуддя від 13.02.2025 №246/0/15-25 «Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва (відряджений до Київського окружного адміністративного суду) у зв`язку з поданням заяви про відставку» звільнено ОСОБА_2 з посади судді Окружного адміністративного суду міста Києва (попередньо відряджений до Київського окружного адміністративного суду) у відставку.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.03.2025 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до провадження судді Вісьтак М. Я.
Правова позиція сторін.
Позиція позивача обґрунтована тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є протиправним, оскільки ОСОБА_1 має необхідний загальний та пільговий стаж роботи на посадах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці. На підтвердження пільгового стажу ОСОБА_1 надала трудову книжку, пільгову довідку, накази про проведення атестації робочих місць, дані персоніфікованого обліку та інші документи, які підтверджують її зайнятість у ПАТ «Київметробуд» у період з 01.06.2009 по 02.05.2019 на роботах, що відносяться до Списку №1. На думку позивача, відповідач безпідставно не зарахував спірні періоди до пільгового стажу через формальні неточності у пільговій довідці щодо відсотка зайнятості на підземних роботах, хоча такі недоліки не спростовують факту виконання відповідних робіт та не можуть бути підставою для позбавлення права на пенсійне забезпечення. ОСОБА_1 зазначає, що відповідальність за проведення атестації робочих місць та належне оформлення документації покладається на роботодавця, а не на працівника, а орган Пенсійного фонду був зобов`язаний витребувати додаткові документи та перевірити відомості, а не відмовляти у призначенні пенсії. У зв`язку з цим позивач просить скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, зарахувати спірні періоди роботи до пільгового стажу за Списком №1 та призначити їй пенсію з дня звернення за її призначенням.
Позиція Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області обґрунтована тим, що рішення від 14.09.2023 №262240005331 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 є законним та прийнятим у межах повноважень, визначених законодавством. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача від 07.09.2023 встановлено наявність у неї загального страхового стажу 33 роки 04 місяці 18 днів та відсутність підтвердженого пільгового стажу за Списком №1, необхідного для призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач вказує, що трудова книжка підтверджує лише факт перебування особи у трудових відносинах, однак не підтверджує виконання робіт у шкідливих умовах повний робочий день, що є обов`язковою умовою для зарахування стажу до пільгового. На підтвердження пільгового стажу позивачем подано довідку №84 від 31.07.2019, видану ПАТ «Київметробуд», відповідно до якої позивач виконувала роботи на підземних роботах 50% і більше робочого часу за рік в обліковому періоді. Водночас, згідно з роз`ясненнями Міністерства праці та положеннями законодавства, право на пенсію за Списком №1 мають особи, зайняті на таких роботах не менше 80% робочого часу. На думку відповідача, надані документи не підтверджують зайнятість позивача у шкідливих умовах праці протягом повного робочого дня, а тому відсутні правові підстави для зарахування спірного періоду роботи з 01.06.2009 по 02.05.2019 до пільгового стажу. У зв`язку з цим Головним управлінням було направлено запит до підприємства для проведення зустрічної перевірки первинних документів, а зарахування спірного стажу можливе лише у разі надходження акту перевірки, який підтвердить виконання позивачем робіт за Списком №1 протягом не менше 80% робочого часу. Відповідач вважає, що за відсутності такого підтвердження у Пенсійного фонду не було законних підстав для прийняття іншого рішення, окрім відмови у призначенні пенсії, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві заперечує щодо задоволення позову та вказує, що до страхового стажу були зараховані всі підтверджені періоди роботи, однак до пільгового стажу не зараховано період роботи з 01.06.2009 по 02.05.2019, зазначений у пільговій довідці №84 від 31.07.2019, оскільки відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків №1 і №2 право на пільгове пенсійне забезпечення мають працівники, зайняті повний робочий день у шкідливих умовах праці не менше 80% робочого часу, тоді як у поданій довідці зазначено лише 50% робочого часу. На думку відповідача, за таких обставин спірний період не може бути зарахований до пільгового стажу без проведення додаткової перевірки та надходження акту перевірки. Також відповідач зазначає, що пенсійний орган діяв у межах наданих законом повноважень та відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому підстав для задоволення позову немає.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини.
07.09.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком. У заяві зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , адресу реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .
14.09.2023 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №262240005331 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначено дату народження заявниці ІНФОРМАЦІЯ_1 , дату звернення за призначенням пенсії 07.09.2023, вік заявниці 52 роки, страховий стаж 33 роки 04 місяці 18 днів, необхідний пільговий стаж за Списком №1 7 років 6 місяців, а пільговий стаж за Списком №1 становить 00 років 00 місяців 00 днів. Також зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки №84 від 31.07.2019 з 01.06.2009 по 02.05.2019, оскільки у довідці зазначено виконання робіт на підземних роботах 50% робочого часу. У рішенні також зазначено, що право на пенсійну виплату особа матиме з 29.07.2034.
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №39245-38578/К-02/8-2600/23 від 17.11.2023, вбачається, що за заявою від 07.09.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.
На підставі документа щодо обчислення страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який міститься у матеріалах справи, суд встановив, що страховий стаж позивача за Списком №1 становить 6 років 8 місяців 20 днів, коефіцієнт страхового стажу 0,06667, фактичний страховий стаж 6 років 8 місяців 20 днів. Також у вказаному документі наведені періоди роботи, зокрема з 01.06.2009 по 31.05.2010, з 01.06.2010 по 17.04.2011, з 01.05.2011 по 11.07.2011 та інші періоди до 29.06.2018.
До матеріалів справи додано копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 30.05.1990 року на ім`я ОСОБА_1 .
Окрім цього, з матеріалів справи суд встановив, що 08.07.1990 позивача прийнято на сезонну роботу до радгоспу «Дмитровка». 30.07.1990 переведено на роботу маляром 2 розряду. 04.10.1990 переведено на посаду вихователя. 15.03.1994 переведено на посаду доглядача гуртожитка. 01.05.1995 звільнено у зв`язку з ліквідацією підприємства.
З особової картки №110 працівника УРБ ПАТ «Київметробуд», заповненої 02.10.2017, вбачається, що ОСОБА_1 є уродженкою м. Погребище Київської області. У документі зазначено, що у 1996 році позивач закінчила Київський державний сільськогосподарський інститут за спеціальністю «Економіка підприємства» та здобула кваліфікацію економіста, диплом № СО40287 від 24.06.1996.
15.03.1994 позивача переведено інженером по нормуванню праці 1 категорії.
27.10.2000 позивача переведено по наказу до Управління реконструктивних робіт і будівництва ВАТ «Київметробуд» на посаду інженера по організації та нормуванню праці 1 категорії.
01.02.2005 організацію виробничого нормування і оплати праці УРБ ВАТ «Київметробуд» перейменовано на відділ організації заробітної плати.
З наказу Управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд» від 17.06.2010 №15 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» вбачається, що на підприємстві наказано провести атестацію робочих місць та визначити за її результатами перелік робочих місць, робіт і посад з пільговим пенсійним забезпеченням.
01.06.2009 позивача переведено на посаду нормувальника гірничого старшого, що підтверджується записами трудової книжки, особової картки та наказом №219 о/с від 01.06.2009.
З довідки №84 від 31.07.2019, виданої ПАТ «Київметробуд», вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» на посаді нормувальника гірничого старшого у період з 01.06.2009 по 02.05.2019. У довідці зазначено, що позивач працювала по основній посаді та виконувала роботи на підземних роботах 50% і більше робочого часу за рік в обліковому періоді, виконувала комплекс робіт нормування та оплати праці, перевіряла на робочих місцях використання робочого часу та завантаженість працівників роботою за професією, аналізувала умови виробництва. Також зазначено, що посада «нормувальник гірничий старший» передбачена Списком №1, розділ 1, пункт 2, код КП 2412.2, на підставі Постанови КМ України від 24.06.2016 №461. У довідці вказано, що стаж за період з 01.06.2009 по 02.05.2019 складає 06 років 04 місяці 19 днів. Підставами для видачі довідки зазначені накази, особова картка форми П-2 та відомості на заробітну плату. Також зазначено, що посада атестована наказом №15 від 17.06.2010 та наказом №32 від 08.12.2015.
З переліку робочих місць, професій і посад робітників УРБ ВАТ «Київметробуд» з пільговим пенсійним забезпеченням за умовами атестації у 2010 році вбачається, що до Списку №1 «особливо шкідливі та особливо важкі» віднесено, зокрема, посаду «старший нормувальник гірничий» із кодом 2412.2.
З додатку до довідки №84 від 31.07.2019 вбачається, що у періоди 25.02.2012, 28.02.2012, 12.01.2013, 19.01.2013, 26.01.2013, з 03.01.2017 по 06.01.2017 та 23.06.2018 ОСОБА_1 перебувала у відпустці без збереження заробітної плати на підставі відповідних наказів. Також містяться відомості про встановлення неповного робочого часу та неповного робочого тижня у певні періоди, зокрема: з 15.11.2012 по 28.11.2012, з 17.12.2012 по 22.12.2012, з 14.10.2013 по 25.10.2013, з 13.11.2013 по 22.11.2013, з 17.02.2014 по 21.02.2014, з 17.12.2014 по 31.12.2014, з 26.02.2015 по 28.02.2015, з 01.03.2017 по 07.03.2017, з 29.08.2017 по 31.08.2017, з 25.09.2017 по 29.09.2017 та з 01.10.2017 по 04.10.2017.
З висновку Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Державна експертиза умов праці» №051/2972-015 від 23.11.2023 вбачається, що проведено експертизу якості атестації робочих місць за умовами праці в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд». У висновку зазначено, що досліджувалися, зокрема, накази про проведення атестації робочих місць за умовами праці від 26.04.2005 №51/1, від 17.06.2010 №15, від 26.03.2013 №16, накази про результати атестації від 25.06.2010 №18/1 та від 21.10.2013 №77, протоколи засідань атестаційної комісії, карти умов праці, протоколи досліджень факторів виробничого середовища та фотографії робочого дня. У документі зазначено, що атестації робочих місць, проведені у 2005, 2010 та 2013 роках в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд», відповідають вимогам чинного законодавства та нормативним документам. Також зазначено, що право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 підтверджувалося для працівників, зайнятих на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, зокрема для старшого нормувальника гірничого.
З наказу Управління реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» від 08.12.2015 №32 «Про проведення атестації робочих місць за умовами праці» вбачається, що наказано у період з 08.12.2015 по 01.03.2016 провести атестацію робочих місць зі шкідливими умовами праці працівників, які можуть мати право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. У наказі створено комісію для проведення атестації, до складу якої включено, зокрема, ОСОБА_1 як нормувальника гірничого старшого.
Відповідно до наказу Управління реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» від 01.03.2016 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» вбачається, що на об`єктах УРБ ПАТ «Київметробуд» проведено атестацію робочих місць за умовами праці. У наказі затверджено результати атестації робочих місць за Списком №1 виробництв, професій, посад і показників, зайнятість у яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. У таблиці до наказу серед посад, зайнятих на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, зазначено посаду «нормувальник гірничий старший», для якої передбачено Список №1, доплату 12% та додаткову відпустку 14 календарних днів.
З листа Головного управління Держпраці у Київській області від 19.08.2016 №4/2/8552, адресованого ПАТ «Київметробуд» Управління реконструкції та будівництва, вбачається, що Головним управлінням Держпраці розглянуто матеріали атестації робочих місць за умовами праці за період 2015-2016 років. У листі зазначено, що надані матеріали атестації, зокрема наказ від 08.12.2015 №32, протокол №1 атестаційної комісії від 10.12.2015, наказ від 01.03.2016 №11, карти робочих місць атестованих працівників, фотографії робочого часу та протоколи санітарно-гігієнічних досліджень, відповідають вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 та іншим нормативним документам. Також зазначено, що наказом від 01.03.2016 №11 працівникам ПАТ «Київметробуд» встановлені (підтверджені) пільги та компенсації, зокрема право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 працівникам, зайнятим на підземних роботах 50% і більше робочого часу в рік, у тому числі нормувальнику гірничому старшому, а також право на щорічну додаткову відпустку, доплату за роботу у шкідливих умовах праці та спецхарчування.
02.05.2019 позивача переведено до ПАТ «Київметробуд», що підтверджується наказом №66 о/с від 02.05.2019.
08.12.2020 позивача звільнено за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується наказом №139 від 09.12.2020.
02.06.2021 позивача прийнято на посаду інженера відділу бухгалтерського обліку та звітності на підставі наказу №197-к від 31.05.2021.
Позивач не погоджується з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.09.2023 №262240005331 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а саме з тим, що Пенсійний фонд не зарахував до пільгового стажу за Списком №1 період її роботи з 01.06.2009 по 02.05.2019 на посаді нормувальника гірничого старшого в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд».
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства.
Відповідно до статті 1 Конституції України, Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава.
Стаття 3 Конституції України, відповідно, гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Офіційне тлумачення положення статті 1 Конституції України міститься у рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року, згідно якого Основними завданнями соціальної держави є створення умов для реалізації соціальних, культурних та економічних прав людини, сприяння самостійності і відповідальності кожної особи за свої дії, надання соціальної допомоги тим громадянам, які з незалежних від них обставин не можуть забезпечити достатній рівень життя для себе і своєї сім`ї.
Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до статті 4 Закону №1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IVцей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Згідно з частиною 1статті 8 Закону України № 1058-IVправо на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Стосовно підтвердження страхового стажу суд вказує, що відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Судом встановлено, що факт роботи ОСОБА_1 на роботах, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, підтверджується насамперед записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 .
Так, згідно з трудовою книжкою встановлено, що 27.10.2000 позивача переведено до Управління реконструктивних робіт і будівництва ВАТ «Київметробуд», 01.06.2009 переведено на посаду нормувальника гірничого старшого, 02.05.2019 переведено до ПАТ «Київметробуд», а 08.12.2020 звільнено за угодою сторін на підставі пункту 1 статті 36 КЗпП України. Вказані записи внесені на підставі відповідних наказів, зокрема наказу №219 о/с від 01.06.2009, наказу №66 о/с від 02.05.2019 та наказу №139 від 09.12.2020.
Окрім трудової книжки, позивачем надано довідку №84 від 31.07.2019, видану ПАТ «Київметробуд», відповідно до якої ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» на посаді нормувальника гірничого старшого у період з 01.06.2009 по 02.05.2019. У довідці зазначено, що позивач виконувала роботи на підземних роботах 50% і більше робочого часу за рік в обліковому періоді, виконувала комплекс робіт нормування та оплати праці, перевіряла на робочих місцях використання робочого часу та завантаженість працівників роботою за професією, аналізувала умови виробництва.
Також у довідці №84 зазначено, що посада «нормувальник гірничий старший» передбачена Списком №1, розділ 1, пункт 2, код КП 2412.2, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, а стаж за період з 01.06.2009 по 02.05.2019 складає 6 років 4 місяці 19 днів. Підставами для видачі довідки зазначено накази, особову картку форми П-2 та відомості на заробітну плату. Крім того, у довідці вказано, що посада атестована наказом №15 від 17.06.2010 та наказом №32 від 08.12.2015.
Крім того, позивачем надано перелік робочих місць, професій і посад працівників Управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд» з пільговим пенсійним забезпеченням за результатами атестації 2010 року, згідно з яким до Списку №1 віднесено посаду «старший нормувальник гірничий» із кодом 2412.2.
Також наказом Управління реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» від 01.03.2016 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» затверджено результати атестації робочих місць за Списком №1 та серед посад, зайнятих на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, зазначено посаду «нормувальник гірничий старший».
Крім того, листом Головного управління Держпраці у Київській області від 19.08.2016 №4/2/8552 підтверджено, що матеріали атестації робочих місць відповідають вимогам законодавства, а працівникам, зайнятим на підземних роботах 50% і більше робочого часу, у тому числі нормувальнику гірничому старшому, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Висновком Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №051/2972-015 від 23.11.2023 підтверджено, що атестації робочих місць, проведені у 2005, 2010 та 2013 роках в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд», відповідають вимогам чинного законодавства, а право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 підтверджувалося, зокрема, для працівників, зайнятих на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, у тому числі для старшого нормувальника гірничого.
Доказів визнання недійсними зазначених довідок, наказів, переліків робочих місць чи документів про атестацію матеріали справи не містять.
Суд зазначає, що підрозділ І підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві, шахт, рудників, копалень розділу І гірничі роботи списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Постановою КМУ №36 від 16.01.2013, включає: а) всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах; б) керівники та фахівці підземних дільниць; в) керівники шахт, шахтоуправлінь на правах шахт, рудників і копалень: головні енергетики, головні інженери, головні механіки, директори (інші керівники); г) працівники, зайняті на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді): газомірники, гірники на геологічних роботах, гірники на маркшейдерських роботах, електрослюсарі (слюсарі) чергові та з ремонту устаткування, зайняті на роботах з обслуговування стовбурів, шурфів і підіймальних машин, каротажники, кріпильники, робітники та фахівці, зайняті монтажем, демонтажем, ремонтом і налагодженням устаткування; геологи, геологи дільничні, геофізики, гідрогеологи, головні геологи, головні енергетики шахтобудівних і прирівняних до них управлінь, їх заступники, головні інженери шахтобудівних і прирівняних до них управлінь, їх заступники з виробництва, підземного будівництва і охорони праці, головні маркшейдери, їх заступники, головні механіки шахтобудівних і прирівняних до них управлінь, їх заступники, диспетчери внутрішньошахтового (шахтового) транспорту, диспетчери гірничі, електрики (старші електрики) цеху, електромеханіки (старші електромеханіки), електромонтажники-налагоджувальники з числа працівників спеціалізованих монтажних організацій, зайнятих на будівництві підземних споруд спеціального призначення, енергетики (старші енергетики), завідувачі гірничих робіт, завідувачі складів (підземних складів вибухових матеріалів), заступники головних інженерів з виробництва, технології (головні технологи), охорони праці, буропідривних (бурових, підривних) робіт, вентиляції, підземного транспорту, заступники головних технологів з виробництва, буропідривних (бурових, підривних) робіт, вентиляції, підземного транспорту, заступники головних механіків, заступники головних енергетиків, заступники з виробництва (шахтобудівництва), охорони праці директорів (начальників) шахт, шахтоуправлінь на правах шахт, рудників і копалень, інженери, зайняті в змінах, інженери з налагоджування й випробувань з числа працівників спеціалізованих монтажних організацій, зайнятих на будівництві підземних споруд спеціального призначення, інженери (провідні, 1-2 категорій та без категорій), з налагодження та випробувань, інспектори гірничотехнічні дільничні на шахтах, рудниках, копальнях з підземними роботами, маркшейдери, маркшейдери дільничні, майстри виробничих дільниць, майстри гірничі проходки шахти, майстри, зайняті на роботах з водовідливу, зв`язку, в повітряному господарстві, майстри (старші майстри) контрольні, механіки з підіймальних установок (механіки з підіймання), механіки (старші механіки), зайняті в змінах, начальники дільниць, їх заступники, які виконують роботи в підземних умовах, начальники змін, начальники проходки шахт (гірничих цехів), їх заступники, начальники шахтобудівних і прирівняних до них управлінь, їх заступники з виробництва, підземного будівництва та охорони праці, нормувальники гірничі, нормувальники гірничі на підземних роботах (дільничні), техніки (1-2 категорій, без категорій) з налагодження та випробувань, техніки з налагодження та випробувань з числа працівників спеціалізованих монтажних організацій, зайнятих на будівництві підземних споруд спеціального призначення, технічні керівники, їх заступники, хронометражисти на підземних роботах (підземні); д) керівники та фахівці управлінь, партій, контор та інших підприємств і організацій та їх філій, зайняті на підземних роботах 50 відсотків і більше робочого часу на рік (в обліковому періоді): головні енергетики, їх заступники, головні інженери, їх заступники з виробництва, головні маркшейдери, їх заступники, головні механіки, їх заступники, електромеханіки, енергетики, інженери з охорони праці (гірничі), маркшейдери дільничні, майстри, майстри гірничі, механіки, начальники дільниць, їх заступники, начальники управлінь (партій, контор підприємств і філій), їх заступники з виробництва, нормувальники гірничі на підземних роботах (дільничні); е) всі працівники, зайняті повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).
Отже, зі змісту записів трудової книжки позивача, довідки №84 від 31.07.2019, наказів про проведення та результати атестації робочих місць, переліків робочих місць з пільговим пенсійним забезпеченням, висновку державної експертизи умов праці та листа Головного управління Держпраці у Київській області вбачається, що посада «нормувальник гірничий старший», яку обіймала позивач у період з 01.06.2009 по 02.05.2019, віднесена до Списку №1 як посада працівника, зайнятого на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, відповідно до якого непроведення, несвоєчасне проведення або недоліки атестації робочих місць не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відповідальність за проведення атестації покладається на роботодавця, а контроль за її проведенням здійснює держава, а не працівник.
Велика Палата Верховного Суду прямо зазначила, що працівник не наділений повноваженнями впливати на своєчасність чи належність проведення атестації робочих місць, а тому негативні наслідки недотримання роботодавцем вимог законодавства не можуть покладатися на особу, яка фактично працювала у шкідливих умовах праці.
Цей правовий висновок підлягає застосуванню у справі Ковальчук, оскільки відповідач фактично ставить під сумнів належність підтвердження пільгового характеру роботи через формулювання довідки та оцінку атестації, попри наявність документів про проведення атестації робочих місць, висновку державної експертизи умов праці та підтвердження роботи на посаді, передбаченій Списком №1.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що наказом Управління реконструкції та будівництва ВАТ «Київметробуд» від 17.06.2010 №15 та наказом Управління реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд» від 08.12.2015 №32 на підприємстві проводилась атестація робочих місць за умовами праці. Згідно з переліком робочих місць, професій і посад за результатами атестації 2010 року, а також наказом від 01.03.2016 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», посаду «нормувальник гірничий старший» віднесено до Списку №1 як таку, що пов`язана із зайнятістю на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік.
Крім того, висновком Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №051/2972-015 від 23.11.2023 підтверджено, що атестації робочих місць, проведені у 2005, 2010 та 2013 роках в Управлінні реконструкції та будівництва ПАТ «Київметробуд», відповідають вимогам чинного законодавства та нормативним документам. Також листом Головного управління Держпраці у Київській області від 19.08.2016 №4/2/8552 підтверджено відповідність матеріалів атестації вимогам постанови Кабінету Міністрів України №442 та підтверджено право працівників, зайнятих на підземних роботах 50% і більше робочого часу, у тому числі нормувальника гірничого старшого, на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.
Отже, навіть у випадку сумнівів щодо оформлення або змісту документів про атестацію, такі обставини не можуть бути підставою для неврахування спірних періодів пільгового стажу позивача, тим більше за наявності у матеріалах справи документів про проведення атестації, її результати та підтвердження належності посади позивача до Списку №1.
Суд враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29.03.2023 у справі №360/4129/20 підтвердив, що уточнюючі довідки є належним та допустимим доказом спеціального (пільгового) стажу у випадках, коли трудова книжка не містить усіх відомостей щодо характеру роботи та умов праці, необхідних для призначення пенсії на пільгових умовах. Суд зазначив, що відповідно до пункту 20 Порядку №637 уточнююча довідка повинна містити періоди роботи, професію або посаду, характер виконуваної роботи, посилання на відповідний Список, а також первинні документи, на підставі яких вона видана. Верховний Суд також виходив із того, що Пенсійний фонд не вправі формально ігнорувати уточнюючі довідки, якщо вони містять необхідні реквізити та підтверджують характер роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення.
Зазначений правовий висновок підлягає застосуванню у справі Ковальчук, оскільки довідка №84 від 31.07.2019, видана ПАТ «Київметробуд», містить відомості про посаду позивача — «нормувальник гірничий старший», конкретні періоди роботи з 01.06.2009 по 02.05.2019, посилання на Список №1, код професії 2412.2, відомості про виконання робіт на підземних роботах 50% і більше робочого часу за рік в обліковому періоді, а також посилання на накази про атестацію робочих місць №15 від 17.06.2010 та №32 від 08.12.2015. У довідці також зазначено, що підставами для її видачі є накази, особова картка форми П-2 та відомості на заробітну плату.
Крім того, матеріалами справи підтверджується, що посаду «нормувальник гірничий старший» віднесено до Списку №1 за результатами атестації робочих місць, що підтверджується переліком робочих місць за результатами атестації 2010 року, наказом від 01.03.2016 №11 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», висновком Департаменту соціальної політики КМДА №051/2972-015 від 23.11.2023 та листом Головного управління Держпраці у Київській області від 19.08.2016 №4/2/8552.
Отже, за правовою позицією Верховного Суду, довідка №84 є належним доказом пільгового стажу позивача та підлягає оцінці у сукупності з іншими доказами у справі, а не формальному відхиленню Пенсійним фондом.
Оцінюючи встановлені обставини справи у їх сукупності, дослідивши надані сторонами докази та проаналізувавши наведені норми матеріального права, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №262240005331 від 14.09.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не надав належної оцінки уточнюючій довідці, документам про атестацію робочих місць та іншим доказам, які підтверджують зайнятість позивача на роботах, віднесених до Списку №1.
Водночас, з приводу позовних вимог зобов`язального характеру, які заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, суд зазначає про таке.
Як встановлено судом, заява ОСОБА_1 від 07.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким і прийнято рішення №262240005331 від 14.09.2023 про відмову у призначенні пенсії.
Таким чином, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснювало розгляд заяви позивача та прийняло оскаржуване рішення, а не Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2); визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3); визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 (далі - Конвенція), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб спосіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05 квітня 2005 року).
Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Відповідно до положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, дискреційними повноваженнями треба розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями, оскільки вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним.
Зважаючи, що право позивача на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 підтверджено наявними у матеріалах справи доказами та не спростовано відповідачем, а також встановлено наявність у ОСОБА_1 необхідного стажу роботи за Списком №1, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 29.07.2023 з урахуванням довідки №84 від 31.07.2019, наказів про проведення та результати атестації робочих місць, переліків робочих місць з пільговим пенсійним забезпеченням, листа Головного управління Держпраці у Київській області від 19.08.2016 №4/2/8552 та висновку Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) №051/2972-015 від 23.11.2023.
Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідача здійснити виплату позивачу пенсію, то суд відмовляє у їх задоволенні, з огляду на передчасність таких вимог, оскільки відповідачем не вирішувалося питання щодо нарахування та виплати пенсії.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Так, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у частково.
Судові витрати по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 9330-8342-1167-4343 від 22.01.2024 року, копія якої долучена до матеріалів справи. 
Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області витрати по сплаті судового збору у розмірі 605, 60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок.)
На підставі наведеного та керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
вирішив:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, 83 ЄДРПОУ 20987385) та до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (код ЄДРПОУ 42098368, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №262240005331 від 14.09.2023 про відмову ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 на підставі пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до пільгового стажу по Списку 1 періоди роботи, а саме: з 01.06.2009 по 31.05.2010; з 01.06.2010 по 17.04.2011; з 01.05.2011 по 11.07.2011; з 01.08.2011 по 20.02.2012; з 21.03.2012 по 17.05.2012; з 01.06.2012 по 07.06.2012; з 01.07.2012 по 12.11.2012; з 01.12.2012 по 15.12.2012; з 01.01.2013 по 18.01.2013; з 01.02.2013 по 11.02.2013; з 01.03.2013 по 08.03.2013; з 01.04.2013 по 14.04.2013; з 01.05.2013 по 11.09.2013; з 01.10.2013 по 13.10.2013; з 01.11.2013 по 13.11.2013; з 01.12.2013 по 20.12.2013; з 01.03.2016 по 19.11.2016; з 01.12.2016 по 07.12.2016; з 01.01.2017 по 25.01.2017; з 01.02.2017 по 17.02.2017; з 01.03.2017 по 24.03.2017; з 01.04.2017 по 06.04.2017; з 01.05.2017 по 27.08.2017; з 01.09.2017 по 23.09.2017; з 01.10.2017 по 27.10.2017; з 01.11.2017 по 18.11.2017; з 01.12.2017 по 29.06.2018; з 01.07.2018 по 30.04.2019.
4. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 29.07.2023 року.
5. Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 605, 60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса Одеська область, місто Одеса, вул. Канатна, 83 ЄДРПОУ 20987385).
6. У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
7. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.