ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року
м. Київ
справа № 362/3587/22
провадження № 61-11604св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі: Калинівська селищна рада, Обухівська районна державна адміністрація Київської області, Головне управління Держгеокадастру 
у м. Києві та Київській області, ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Божко Андрій Володимирович, на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Кравченко Л. М., 
від 22 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Кирилюк Г. М., Рейнарт І. М., Ящук Т. І., від 22 липня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У вересні 2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Калинівської селищної ради, Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 про визнання недійсним (нечинним) та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації земельної ділянки.
2. Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що у листопаді 2016 року вона звернулась до Варовицької сільської ради із заявою щодо надання їй дозволу на розробку проєкту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га, що розташована в АДРЕСА_1 , яку обслуговує з 1986 року, для ведення особистого селянського господарства за набувальною давністю.
3. У грудні 2016 року Варовицька сільська ради прийняла рішення «Про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства 
АДРЕСА_2 на території Варовицької сільської ради» № 107-13-VII, яким надала ОСОБА_1 дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,15 га, АДРЕСА_3 , для ведення особистого селянського господарства, термін дії якого - до 21 грудня 
2021 року.
4. 01 червня 2018 року Відділом у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 3221482001:01:021:0045.
5. 18 червня 2018 року Данилівська сільська рада прийняла рішення «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , на території Данилівської сільської ради Васильківського р-ну Київської обл.», яким затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2231 га, 
у власність ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_4 , розроблений ТОВ «Землевпорядне агентство», кадастровий номер 3221482001:01:021:0045, і передано вказану земельну ділянку у власність ОСОБА_2 .
6. 29 серпня 2018 року державним реєстратором, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_2 від 23 серпня 2018 року, прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_2 .
7. Однак, 21 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Компанія Мегаполіс» із заявою, в якій просила розробити проєкт землеустрою щодо відведення їй у власність земельної ділянки, загальною площею 0,0538 га, для ведення особистого селянського господарства, що розташована 
по 
АДРЕСА_3 . У серпні 2018 року ТОВ «Компанія Мегаполіс» повернуло ОСОБА_1 витяг з проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність у зв`язку з неможливістю завершення розробки проєкту землеустрою через накладення меж земельної ділянки за кадастровим номером 3221482001:01:021:0045, власником якої є ОСОБА_2 , на межі земельної ділянки, яка була відведена рішенням Варовицької сільської ради ОСОБА_1 .
9. Позивачка стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером 3221482001:01:021:0045 знаходиться на території двох сіл: Варовичі та Данилівка, що підтверджують викопіювання з генеральних планів цих сіл, витяги із проєкту землеустрою та додатки до витягу.
10. Вважає, що Данилівська сільська рада вийшла за межі наданих їй прав та незаконно передала у власність ОСОБА_2 землі комунальної власності, які належали Воровицькій сільській раді, а державний реєстратор прийняв рішення про державну реєстрацію прав на підставі непідписаного уповноваженою особою рішення Данилівської сільської ради.
11. Межі земельної ділянки за кадастровим номером 3221482001:01:021:0045, власником якої є ОСОБА_2 , накладаються на межі земельної ділянки, яка була відведена ОСОБА_1 .
12. Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати недійсним (нечинним) та скасувати рішення Данилівської сільської ради «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 
гр. ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 , на території Данилівської сільської ради Васильківського р-ну Київської обл.» № 1289-25-VII від 18 червня 2018 року;
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
№ 42739330 від 29 серпня 2018 року, прийняте державним реєстратором прав на нерухоме майно Садиковою І. І. Васильківської районної державної адміністрації Київської області;
- скасувати державну реєстрацію земельної ділянки за кадастровим номером 3221482001:01:021:0045, здійснену 01 червня 2018 року Відділом у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки.
13. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 05 жовтня 2023 року залучено до участі справі Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області в якості правонаступника відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Київській області.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
14. Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 22 серпня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
15. Суд першої інстанції виходив з того, що проєкт землеустрою позивачкою на затвердження не подавався, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався, тобто на момент подання позову, земельна ділянка позивачки не є сформованою в розумінні ЗК України.
16. Доказів повернення у серпні 2021 року, в зв`язку із неможливістю завершення розробки проєкту землеустрою через накладення меж земельних ділянок за кадастровим номером 3221482001:01:021:0045, що належить ОСОБА_2 , витягу з проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в АДРЕСА_1 , що було погоджено 21 грудня 2016 року рішенням Варовицької сільської ради № 107-13-VII, суду не надано.
17.  ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 3221482001:01:021:0045, у відповідності до вимог ЗК України.
18. Виходячи із характеру спірних правовідносин, у цій справі в першу чергу підлягала встановленню обставина, чи накладаються (перетинаються) земельна ділянка, що перебувала у користуванні позивачки, та земельна ділянка, передана у власність відповідачці. Проте позивачкою не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи, як і не надано висновку експерта складеного на її замовлення.
19. Крім того, позивачкою обрано неефективний спосіб захисту порушених прав, оскільки якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, тому належному способу захисту відповідає вимога про витребування нерухомого майна.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
20. Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року змінено шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції вказаної постанови.
21. Колегія суддів, змінюючи мотиви відмови в задоволенні позову, вказала, що формування земельної ділянки з конкретно визначеними межами здійснено на підставі проєкту землеустрою ОСОБА_2 , а Данилівська селищна рада у відповідності до наданих їй повноважень ухвалила рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 .
22. За таких обставин у позивачки відсутнє право на захист її очікувань щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, оскільки 
ОСОБА_2 раніше за позивачку вчинила юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання права власності на це майно, зокрема раніше закінчила розробку проєкту землеустрою земельної ділянки, за її заявою було сформовано земельну ділянку та, як наслідок, ухвалено рішення про затверджено проєкту землеустрою за нею.
23. Отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.
24. Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку.
25. За обставинами цієї справи також ґрунтуються на припущеннях доводи позивачки, що земельна ділянка, площею 0,0538 га, в АДРЕСА_1 , на яку було розроблено проєкт землеустрою ТОВ «Компанія Мегаполіс» за її замовленням, є тією самою земельною ділянкою, дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення якої їй було надано рішенням Варовицької сільської ради Васильківського району Київської області 
від 21 грудня 2016 року № 107-13-VII.
26. Доводи позивачки про накладення земельних ділянок, не свідчать про порушення відповідачами прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.
27. Рішенням Данилівської сільської ради від 18 червня 2018 року № 1289-25VII, яким було затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,2231 га, у власність ОСОБА_2 , права ОСОБА_1 не порушено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
28. У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року скасувати, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
29. У вересні 2025 року  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року.
30. Ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2025 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано із суду першої інстанції матеріали справи № 362/3587/22, які надійшли до Верховного Суду у жовтні 2025 року.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
31. Підставою касаційного оскарження судового рішення заявниця зазначає пункт 3 частини 2 статті 389 ЦПК України, а саме відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у подібних правовідносинах пункту 3 частини четвертої статті 42 та частини шістнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини першої та другої статті 18, частини першої статті 22, пункту 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 23 та 812 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 
від 25 грудня 2015 року, оскільки наявне у матеріалах справи та оскаржуване рішення органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність не містить підпису уповноваженої особи сільської ради.
32. При цьому відсутній висновок Верховного Суду про відповідність чи невідповідність закону проведення державним реєстратором державної реєстрації прав на нерухоме майно на підставі непідписаного рішення органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою.
33. Наголошує, що державним реєстратором порушено порядок проведення державної реєстрації прав ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке не містить підпису ні сільського голови, ні секретаря сільської ради, що мало наслідком прийняття протиправного рішення про державну реєстрацію прав та унеможливлення реалізації права позивачки на розробку проєкту землеустрою щодо відведення у її власність земельної ділянки. 
34. Зауважує, що Данилівська сільська рада вийшла за межі наданих їй повноважень та незаконно передала у власність ОСОБА_2 землі комунальної власності, які належали Варовицькій сільській раді.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
35. У жовтні 2025 року Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення. Зауважує, що у позивачки відсутнє право на захист її очікувань щодо оформлення права власності саме на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_2 раніше за позивачку вчинила юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на це майно. Вказує, що за обставинами цієї справи також ґрунтуються на припущеннях доводи позивачки, що земельна ділянка, на яку було розроблено проєкт землеустрою ТОВ «Компанія Мегаполіс» за її замовленням, є тією самою земельною ділянкою, дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення якої їй було надано.
Обставини справи, встановлені судами
36. Рішенням Варовицької сільської ради № 107-13-VII від 21 грудня 
2016 року надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по АДРЕСА_2 для ведення особистого селянського господарства - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , земельна ділянка орієнтовною площею 0,15 га. Встановлено дію дозволу на розроблення землеустрою щодо відведення земельної ділянки терміном на три роки.
37. Із заявою про розроблення проєкту землеустрою ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Комапіня Мегаполіс» 21 серпня 2018 року.
38. ТОВ «Компанія Мегаполіс» розробила проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0538 га, для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_3 .
39. 01 червня 2018 року Відділом у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області у Державному 
земельному кадастрі зареєстровано земельну ділянку, кадастровий 
номер 3221482001:01:021:0045, місце розташування: 
АДРЕСА_5 . 18 червня 2018 року рішенням Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області № 1289-25VII:
- затверджено проєкт землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки, площею 0,2231 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: 
АДРЕСА_4 , розроблений ТОВ «Землевпорядне Агентство», кадастровий номер 3221482001:01:021:0045;
- передано ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, площею 0,2231 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із кадастровим номером 3221482001:01:021:0045 за вказаною адресою.
41. На підставі вказаного рішення за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2231 га, кадастровий номер 3221482001:01:021:0045, яка розташована за адресою: 
АДРЕСА_4 , - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 
від 29 серпня 2018 року, індексний номер 42739330.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
42. Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
43. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
44. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
45. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
46. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права та інтересу встановлюється при розгляді справи по суті та є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову в позові, незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанову Верховного Суду від 10 січня 2023 року у справі № 199/6456/21).
47. Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказувала, що частина земельної ділянки, яку вона обслуговує з 1986 року та щодо якої їй було надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою для передачі у власність за набувальною давністю, була надана в приватну власність ОСОБА_2 , чим порушено її права.
48. Відповідно до статті 119 ЗК України (тут і далі в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.
Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.
49. За змістом статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
50. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
51. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.
52. Проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу.
53. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
54. Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі 
№ 380/624/16-ц, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц.
55. Добросовісність та розумність належать до загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
56. Рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди.
57. Схожий висновок зроблений у постановах Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 472/1286/17-ц та від 11 листопада 2020 року у справі 
№ 472/1282/17.
58. Апеляційним судом встановлено, що формування земельної ділянки з конкретно визначеними межами здійснено на підставі проєкту землеустрою
ОСОБА_2 , а Данилівська селищна рада у відповідності до наданих їй повноважень ухвалила рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 . З цих підстав, у позивачки відсутнє право на захист її очікувань щодо оформлення права власності на спірну земельну ділянку, оскільки ОСОБА_2 раніше за позивачку вчинила юридично значущі дії щодо вирішення питання про отримання у майбутньому права власності на це майно: раніше закінчила розробку проєкту землеустрою спірної земельної ділянки, за її заявою сформовано земельну ділянку та, як наслідок, ухвалено рішення про затверджено проєкту землеустрою саме за нею.
59. За цих обставин правильними є висновки апеляційного суду про те, що отримання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття.
60. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 18 вересня 2024 року у справі № 442/1199/22.
61. Апеляційний суд також обґрунтовано звернув увагу, що за обставинами цієї справи також ґрунтуються на припущеннях доводи позивачки про те, що земельна ділянка, площею 0,0538 га, в АДРЕСА_1 , на яку було розроблено проєкт землеустрою ТОВ «Компанія Мегаполіс» за її замовленням, є тією самою земельною ділянкою, дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення якої їй було надано рішенням Варовицької сільської ради Васильківського району Київської області від 21 грудня 
2016 року № 107-13-VII.
62. Дозвіл на розроблення проєкту землеустрою позивачка отримала у грудні 2016 року, а із заявою про розроблення такого проєкту звернулась більш ніж через півтора роки - у серпні 2018 року.
63. Колегія суддів зауважує, що приписи статті 119 ЗК України, які врегульовують порядок набуття права на земельну ділянку за давністю користування, не передбачають для осіб, які тривалий час користуються земельною ділянкою, переваг при вирішенні питання про отримання її у власність, а передача такої земельної ділянки у власність громадян на підставі набувальної давності здійснюється у загальному порядку, встановленому Кодексом.
64. Оскільки ОСОБА_1 не доведено порушення її прав чи законних інтересів, колегія суддів не дає оцінки доводам її касаційної скарги про те, що оспорювана державна реєстрація права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку відбулась на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке не містить підпису уповноваженої на це особи, та те, що Данилівська сільська рада вийшла за межі наданих їй повноважень, незаконно передавши у власність ОСОБА_2 землі комунальної власності, які належали Варовицькій сільській раді.
65. До участі у розглядуваній справі залучено Калинівську селищну раду, яка утворена шляхом об`єднання, зокрема Варовицької та Данилівської сільських рад Фастівського району, та яка не оспорює законність рішення Данилівської сільської ради від 18 червня 2018 року № 1289-25VII.
66. Аргументи касаційної скарги щодо відсутності висновків Верховного Суду стосовно питання застосування у подібних правовідносинах положень пункту 3 частини четвертої статті 42 та частини шістнадцятої статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», частини першої та другої статті 18, частини першої статті 22, пункту 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 23 та 812 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25 грудня 2015 року, на правильність висновків судів не впливають.
67. Інші доводи касаційної скарги переважно спрямовані на необхідність Верховному Суду здійснити переоцінку доказів у справі, що виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції, визначені статтею 400 ЦПК України.
68. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду 
від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц).
69. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
70. Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain від 09 грудня 1994 року, заява № 18390/91, §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
71. Оскаржені судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
72. В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 
ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду - без змін.
73. За змістом частини першої статті 401 ЦПК України попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, а отже відсутні правові підстави для розгляду скарги в судовому засіданні за особистої участі учасників справи, про що просила ОСОБА_1  у касаційній скарзі.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Божко Андрій Володимирович, залишити без задоволення.
2. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області 
від 22 серпня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 липня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников