П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 560/8906/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Ковальчук О.К. 
Суддя-доповідач - Гнап Д.Д. 
08 червня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючої судді: Гнап Д.Д. 
суддів: Яремчукa К.О.  Сушка О.О. , 

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20.02.2026 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.04.2025 №0018822-2411-2226-UA68060270000042174 про визначення суми податкового зобов`язання за 2024 рік зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, зобов`язавши провести відповідний перерахунок з врахуванням передбаченої Податковим кодексом України пільги (зменшення для квартир бази оподаткування на 60 кв.м),
- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.04.2025 №0018825-2411-2226-UA68060270000042174 про визначення суми податкового зобов`язання за 2023 рік зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,
- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.04.2025 №0018826-2411-2226-UA68060270000042174 про визначення суми податкового зобов`язання за 2022 рік зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та
- визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 01.04.2025 №0018827-2411-2226-UA68060270000042174 про визначення суми податкового зобов`язання за 2021 рік зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Рішенням суду першої інстанції позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано оскаржувані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що для позбавлення власника об`єкта нерухомості права на податкову пільгу контролюючий орган зобов`язаний довести факт використання такого майна саме його власником з метою одержання доходів.

ІІ. УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Головне управління ДПС у Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову. 
Скаржник зазначає, що за результатами аналізу бази даних було встановлено використання квартири за адресою: АДРЕСА_1 у діяльності ОСОБА_2 (чоловіка позивачки).
Відповідач наголошує, що згідно з поданою чоловіком заявою за формою 20-ОПП цей об`єкт визначено як такий, що використовується у діяльності (кабінет), що відповідно до підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України виключає можливість застосування пільги. Т
Також скаржник зауважує, що позивач не повідомив про зупинення діяльності за формою 8-ОПП, а тому інформація в базах даних ДПС залишалася актуальною для нарахування податку в повному обсязі.
Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
ОСОБА_1 з 13.03.2013 є власницею квартири загальною площею 65,8 квадратних метра (житлова площа — 36 квадратних метра) за адресою: АДРЕСА_1 .
01.04.2025 Головне управління ДПС у Хмельницькій області прийняло чотири податкові повідомлення-рішення, якими визначило позивачці суми податку на нерухоме майно за 2021– 2024 роки, обчисливши податок з усієї площі квартири без урахування пільги (60 квадратних метрів).
Підставою для такого нарахування стало повідомлення за формою 20-ОПП від 21.12.2021, подане чоловіком позивачки ОСОБА_2 , де квартира вказана як «кабінет», що експлуатується на праві володіння.
Вважаючи протиправними оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідача від 01.04.2025, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

ІV. ОЦІНКА ВИСНОВКІВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.
Відповідно до статті 265 ПК України податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, транспортного податку та плати за землю.
Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, у тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункт 266.2 статті 266 ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України об`єкти житлової нерухомості - будівлі, віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду, дачні та садові будинки.
За змістом абзацу в підпункту 14.1.129.1 підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України будівлі, зареєстровані згідно із законодавством як об`єкти житлової нерухомості, а також їх складові частини, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, зокрема, включають, квартиру - ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.
Відповідно до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).
Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку: за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів а або б підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку (пункт а).
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).
Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення (пільги зі сплати податку) надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Відповідно до підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
Підставою для перерахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 - 2023 роки, та прийняття спірних податкових повідомлень-рішеннь слугувало Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (за формою 20-ОПП), подане чоловіком позивачки ОСОБА_2 21.12.2021, у якому належна позивачці квартира загальною площею 65,8 кв.м. (житлова площа - 36 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 вказана як об`єкт, через який проводиться його діяльність як самозайнятої особи.
За змістом пункту 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі – Порядок №1588), у повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.
Відповідно до пункту 7 Додатку 10 до Порядку №1588 у графі 10 "Вид права на об`єкт" зазначається: 1 - право власності; 2 - право володіння; 3 - право користування (сервітут, емфітевзис, суперфіцій); 4 - право господарського відання; 5 - право оперативного управління; 6 - право постійного користування; 7 - право довгострокового користування або оренди; 8 - право короткострокового користування, оренди або найму; 9 - іпотека; 10 - довірче управління майном.
У повідомленні за формою № 20-ОПП ОСОБА_2 вказав таку інформацію: тип об`єкта оподаткування (графа 3) - 240 (кабінет), стан об`єкта оподаткування (графа 9) - 2 (експлуатується), вид права на об`єкт оподаткування (графа 10) - 2 (право володіння).
Разом з тим підставою для застосування підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України є встановлення контролюючим органом факту використання нерухомого майна його власником з метою одержання доходів.
Аналіз зазначених норм свідчить, що обов`язковою умовою для скасування пільги є фактичне використання майна саме його власником з метою отримання доходу. У цій справі власником квартири є ОСОБА_1 , тоді як інформацію про використання квартири як кабінету подав її чоловік ОСОБА_2 .
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податковий орган не надав жодних доказів того, що позивачка як власниця отримувала дохід від використання цієї квартири чоловіком або іншими особами. 
Сама по собі реєстрація місця провадження діяльності самозайнятої особи за адресою житла, яке належить члену сім`ї, не є тотожною використанню цього майна власником для отримання доходу у розумінні статті 266 Податкового кодексу України.
Доводи апеляційної скарги зводяться до підтвердження факту використання квартири ОСОБА_2 у власній діяльності, однак не спростовують висновку суду про відсутність доказів використання цього об`єкта його власником ОСОБА_1 з метою одержання доходу.
Контролюючий орган не дослідив реальних умов використання квартири, не встановив наявності договорів оренди чи інших платних послуг між дружиною та чоловіком, а обмежився формальним посиланням на дані облікової бази.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що нарахування податку без врахування встановленої законом пільги (зменшення бази на 60 квадратних метрів) є безпідставним. Оскільки загальна площа квартири становить 65,8 квадратних метра, оподаткуванню підлягала лише площа у розмірі 5,8 квадратних метра, тоді як відповідач нарахував податок на всю площу, що призвело до прийняття протиправних рішень.

V. ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а обґрунтованим рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених дослідженими доказами.
Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні у матеріалах справи докази та правильно застосував норми матеріального і процесуального права.
За таких обставин підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, передбачені статтею 317 КАС України, відсутні.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуюча	 		Гнап Д.Д.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Яремчук К.О.    Сушко О.О.