Справа № 700/1145/23 
Провадження № 2/700/8/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Лисянський районний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Лисянка цивільну справу №700/1145/23, провадження №2/700/8/26 запозовом  ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Лисянської селищної ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_2 , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба – ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,02 га. За життя ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно з яким вказане майно заповіла на користь позивача. Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин змушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами, а також земельну ділянку, які залишилися після смерті ОСОБА_4 .
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2023 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 23 січня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
24.04.2026 представник позивача ОСОБА_5 , через систему «Електронний суд» направила до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначає наступне. Підставою для звернення до суду ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, яке лишилося після смерті її рідної баби - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 слугував той факт, що за життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений секретарем Смільчинецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №48 від 19.03.2007 року, відповідно до якого все своє майно заповіла - ОСОБА_1 . Відповідно бажаючи оформити спадщину, позивач 15.11.2011 року звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де і була заведена спадкова справа №293/2011, а після спливу шести місяців вона звернулася з заявою до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, про що свідчить постанова за №1244/02-31. У ході розгляду справи №700/1145/23 судом було витребувано копію спадкової справи №293/2011 з Лисянської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання вимог ухвали про витребування доказів суду було надано нотаріальною конторою копію зазначеної спадкової справи, з матеріалів якої стало відомо позивачу про наявність заповіту посвідченого секретарем Смільчинецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №63 від 12.11.2009 року, згідно якого ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_2 земельну ділянку (пай) площею 2,02 га, а решту майна - ОСОБА_1 . Також було встановлено, що на підставі вказаного заповіту ОСОБА_2 18 липня 2012 року вже було видано свідоцтво про право на спадщину (реєстр за №1930) на земельну ділянку площею 2,02 га (кадастровий номер 7122886800:03:000:0462) на території Смільчинецької сільської ради. Оскільки право власності на земельну ділянку площею 2,02 га, цільове призначення – для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Смільчинецької сільської ради належну ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 вже оформлено іншим спадкоємцем згідно з останнім волевиявленням померлої, позовна вимога в цій частині є неактуальною. З огляду на вищевикладене, просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та право користування присадибною земельною ділянкою, площею 0,45 га, на якій розташований будинок. Крім того, просить розглянути справу за відсутності позивача та її представника.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі та без участі її представника.
У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши подані докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого 22.07.2011 року Смільчинецькою сільською радою Лисянського району Черкаської області. 
Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та будівлями по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,02 га, яка перебувала у користуванні спадкодавця.
Із заповіту, посвідченого секретарем Смільчинецької сільської ради Лисянського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №63 від 12.11.2009 року вбачається, що ОСОБА_4 заповіла земельну ділянку (пай) площею 2,02 га ОСОБА_2 , а решту всього майна — ОСОБА_1 .
Позивач, як спадкоємець за заповітом, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1244/02-31 виданої 03.10.2013 року Лисянською державною нотаріальною конторою.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Смільчинецького старостинського округу №67 від 10.10.2023 року, згідно з записом погосподарської книги №12 (с.Ганжалівка) за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті рахується житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,45 га, яка перебуває в комунальній власності Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області. Правовстановлюючі документи на даний будинок та земельну ділянку не видавалися.
Як вбачається з довідки виконавчого комітету Лисянської селищної ради Смільчинецького старостинського округу №68 від 10.10.2023 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була одинокою, родичів І ступеня споріднення вже не було серед живих.  
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 1218, ч.1 ст.1225 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.
Згідно з ч.ч.1,2 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно. 
З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
За таких обставин, враховуючи волю спадкодавця, викладену нею в заповіті, а також неможливість оформити спадкові права позивачем у нотаріуса через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що залишився після смерті  ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна до Лисянської селищної ради Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_2 , представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно – задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )в порядку спадкування за заповітом від 12.11.2009 року зареєстрованим у реєстрі за №63 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та право користування присадибною земельною ділянкою, площею 0,45 га, на якій розташований будинок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Реквізити сторін:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Представник позивача –  адвокат Вдовиченко Валентина Олександрівна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ №000178, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Відповідач – Лисянська селищна рада Черкаської області, місцезнаходження: площа Миру, 30 селище Лисянка Звенигородського району Черкаської області, код ЄДРПОУ: 26424996.
Третя особа, яка не заявляє вимог на предмет спору – ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору– адвокат Цвєтінський Станіслав Андрійович, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Суддя Наталія БЕСАРАБ