ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.05.2026	Справа № 910/1048/26	

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 
про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В. 
Секретар судового засідання Костюк А.С.
представники учасників справи: 
від позивача: Нестерова І.Г.
від відповідача: Бова О.Ю.

В судовому засіданні 14.05.2026 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (далі - ТОВ "Д.Трейдінг", позивач) до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПрАТ "НЕК "Укренерго", відповідач) про стягнення інфляційних втрат у сумі 46 238 405,61 грн. та 3 % річних у сумі 13 338 191,67 грн., що разом становить 59 576 597,28 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0065-01024 від 07.05.2019 в частині повної та своєчасної оплати поставленої електричної енергії. Обставини вказаного порушення вже були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 у справі № 910/62/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 та постановою Верховного Суду від 17.09.2025, та рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/3935/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025. Проте, відповідачем вказані рішення Господарського суду міста Києва в частині стягнення основного боргу були неналежним чином виконані, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати та 3 % річних.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2026 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.
05.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву.
23.03.2026, тобто із порушенням процесуального строку, визначеного законом, відповідач (ПрАТ "НЕК "Укренерго") надав відзив, у якому проти заявлених вимог ТОВ "Д.Трейдінг" про стягнення заборгованості заперечив, просив відмовити у їх задоволенні. 
Так, за змістом ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Згідно із ч. 1-3 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
У обґрунтування поважності причин продовження строку для подачі відзиву, викладеного у клопотанні 05.03.2026, заявник посилається на складність справи та даних, які необхідно ретельно перевірити. 
Розглядаючи такі доводи заявника та вирішуючи питання щодо продовження процесуального строку відповідачу, суд враховує, що підстави пропуску цього строку можуть бути визнані поважними, а строк - продовженню лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).
Отже тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо подачі відзиву у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Разом з цим суд зауважує, що відповідач протягом достатнього часу з кінця лютого 2026 мав можливість реалізувати своє право на підготовку відзиву, враховуючи, що судові рішення про стягнення основного боргу у справах № 910/62/25 та № 910/3935/25, на який у даній справі були нараховані матеріальні втрати, набрали законної сили у червні-серпні 2025.
Одночасно суд приймає до уваги, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України), що мають на меті об`єктивний, всебічний та безсторонній розгляд справи.
Також суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" та Верховного Суду у постанові від 21.02.2018 у справі № 2103/490/2012 згідно з якою сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
За приписами частини першої ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами та виконувати свої процесуальні обов`язки.
З урахуванням викладеного суд вважає, що наведені відповідачем обставини не є тими поважними причинами, які можуть бути підставою для продовження строку для подання відзиву, а його своєчасне подання залежало лише від волевиявлення самого відповідача.
Таким чином заява ПрАТ "НЕК "Укренерго" про продовження строку для подачі відзиву задоволенню не підлягає, оскільки наведені в ній підстави не вважаються судом поважними.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного суд вважає, що відзив ПрАТ "НЕК "Укренерго" і додані до нього документи не підлягають прийняттю до розгляду, оскільки подані з пропуском визначеного законом строку.
Разом з тим, 30.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, а 07.04.2026 - від відповідача заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач не погоджується з розрахунком позивача заявлених сум матеріальних втрат.
Також 24.03.2026 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій, окрім вже заявлених вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суми основного боргу, що були предметом розгляду справ № 910/62/25 та № 910/3935/25, просив стягнути матеріальні втрати, нараховані на основний борг, що не був предметом їх розгляду. Відповідно до статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.
Як роз`яснив Пленум ВГСУ в постанові № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.
У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.
З урахуванням викладеного вказану заяву суд долучив до матеріалів справи, але до розгляду не прийняв, оскільки вона за своєю суттю направлена на одночасну зміну предмету та підстав позову.
06.04.2026 представник відповідача заявив клопотання про залучення до розгляду справи третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - НКРЕКП.
Розглянувши заявлене клопотання, суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 07.04.2026, відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін.
У даному випадку судом не встановлено на які саме права та обов`язки НКРЕКП може вплинути рішення у цій справі, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для залучення вказаної особи до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 07.04.2026, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду.
07.05.2026 відповідач подав клопотання про повернення до стадії підготовчого провадження, у зв`язку із проведенням судової-економічної експертизи з метою перевірки розрахунку позивача, розглянувши яке суд зазначає наступне.
Статтею 177 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що завданнями підготовчого провадження є, зокрема, остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.
При цьому суд за наявності певних обставин може прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій. Проте такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.
Вказана позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суд від 05.10.2022 у справі № 204/6085/20 та від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21.
Так, необхідність повернення розгляду цієї справи до стадії підготовчого провадження позивач обгрунтовує необхідністю проведення судової-економічної експертизи з метою перевірки розрахунку позивача
Разом з цим, матеріали даної справи дозволяють суду самостійно встановити та надати оцінку усім фактам та обставинам, викладеним сторонами у своїх заявах, у тому числі здійснити перевірку розрахунку заявлених позивачем сум матеріальних втрат.
Відтак, в суду відсутні підстави для задоволення клопотання відповідача про повернення до стадії підготовчого провадження.
06.05.2026 від відповідача надійшла заява про застосування наслідків спливу строку позовної давності до заявлених вимог.
У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та обґрунтував, просив їх задовольнити.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні.
Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, - 

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Д.Трейдінг" є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), № 222 від 15.02.2019.
Згідно з пунктом 1.2.1 Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 307 (далі - Правила ринку), учасниками ринку електричної енергії є: виробники; електропостачальники; трейдери; оператори системи передач (ОСП); оператори системи розподілу (ОСР); оператори ринку (ОР); гарантований покупець; споживачі, які провадять свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому цими Правилами та Законом (Законом України "Про ринок електричної енергії").
Пунктом 1.3.2 глави 1.3 Правил ринку встановлено, що для суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 1.2.1 глави 1.2, обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ОСП, що є договором приєднання, типова форма якого наведена в додатку 1 до цих Правил. Учасники ринку укладають договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання до договору.
07.05.2019 між ТОВ "Д.Трейдінг" і ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" укладено договір про врегулювання небалансів шляхом подання позивачем і акцептування відповідачем заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів (далі - договір про врегулювання небалансів). На підставі договору про врегулювання небалансів позивач став учасником ринку електричної енергії та стороною відповідальною за баланс, у розумінні Правил ринку та Закону України "Про ринок електричної енергії".
Згідно з пунктом 1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.
Пунктом 2.1 договору передбачено, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. За підсумками місяця визначається індикативна величина - середньозважена ціна небалансів електричної енергії за розрахунковий місяць, що розраховується шляхом ділення загальної вартості небалансів електричної енергії на загальний обсяг небалансів електричної енергії.
Відповідно до пункту 3.1 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 309, Законом та чинним законодавством України.
Згідно з підпунктом 3 пункту 3.3 договору ОСП зобов`язаний проводити розрахунки з СВБ у порядку та в терміни, визначені Правилами ринку. 
Відповідно до підпункту 6 пункту 3.4 договору СВБ має право отримувати плату за електричну енергію, продану ОСП за результатом врегулювання небалансів на ринку електричної енергії та за результатом інших платежів, передбачених Правилами ринку.
Пунктом 4.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору сторони несуть одна перед одною відповідальність, передбачену чинним законодавством України.
Пунктом 5.1 договору встановлено, що формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та цим договором.
Відповідно до пункту 5.9 договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі - акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в акті.
Згідно з пунктами 10.1-10.2 договору про врегулювання небалансів цей договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності.
З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (ПрАТ "НЕК "Укренерго") умов указаного договору, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.03.2025 у справі № 910/62/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2025 та постановою Верховного Суду від 17.09.2025, з ПрАТ "НЕК "Укренерго" був стягнутий, зокрема, основний борг у розмірі 652 991 478,43 грн. за період з 01.07.2024 по 31.12.2024.
Також рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 у справі № 910/3935/25, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025, був стягнутий з ПрАТ "НЕК "Укренерго" був стягнутий, зокрема, основний борг у розмірі 36 542 202,86 грн. за період з 01.07.2024 по 31.07.2024, з 01.12.2024 по 31.12.2024, з 01.02.2025 по 28.02.2025.
Отже, рішеннями господарського суду у справі № 910/62/25 та у справі № 910/3935/25, що набрали законної сили, був встановлений факт неналежного виконання ПрАТ "НЕК "Укренерго" договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0065-01024 від 07.05.2019, в частині своєчасної оплати за поставлену електричну енергію для врегулювання небалансів.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
На підставі вказаної статті в даній справі суд приймає до уваги ту обставину, що відповідач порушив умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії № 0065-01024 від 07.05.2019, що полягало, зокрема, у несвоєчасній сплаті поставленої електричної енергії для врегулювання небалансів.
Відповідно до пункту 7.7.1 глави 7.7 Правил ринку для забезпечення розрахунків з учасниками ринку, АР формує три декадні звіти та один місячний звіт для кожного розрахункового місяця. Декадні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на четвертий робочий день після останнього дня цієї декади. Місячні звіти відповідним учасникам ринку формуються АР на одинадцятий день місяця, наступного за розрахунковим місяцем.
Згідно з пунктом 1.8.1 Правил ринку АР обчислює обсяги небалансів та наданих послуг на ринку електричної енергії, формує документи та необхідні для розрахунків звіти, стягує та оплачує платежі, передбачені Правилами ринку, і здійснює всі фінансові розрахунки відповідно до розділу V Правил ринку.
Згідно з п. 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.
Відповідно до п. 1.11.1 Правил ринку за допомогою системи управління ринком здійснюється управління всіма процесами, зокрема, проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами.
Згідно з абзацами другим, четвертим, шостим пункту 7.3.2 Правил ринку АР через СУР, на одинадцятий календарний день місяця, наступного за розрахунковим, формує місячний звіт СВБ та надсилає на електронну адресу СВБ повідомлення про формування місячного звіту СВБ.
З урахуванням даних місячного звіту СВБ оформлюється Акт купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів у порядку, встановленому договором про врегулювання небалансів електричної енергії.
Якщо за результатами місячного звіту СВБ має відбутись списання для АР (нарахування для СВБ), АР на четвертий робочий день з дня надсилання повідомлення про формування місячного звіту СВБ перераховує з рахунку зі спеціальним режимом використання ОСП кошти на рахунок СВБ відповідно до Акта купівлі-продажу небалансів електричної енергії.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судом у справах № 910/62/25 та № 910/3935/25 відповідач через СУР формував Звіти, згідно з якими в нього виникло зобов`язання з оплати небалансів електричної енергії за договором про врегулювання небалансів електричної енергії.
При цьому, як вже зазначалось, відповідач був зобовязаний оплатити вартість електричної енергії, поставленої йому за договором про врегулювання небалансів за рахунками, виставленими до 01.03.2020 протягом 3 банківських днів, а після внесення змін до Правил ринку (яка діяла після 01.03.2020) - протягом 4 банківських днів з моменту формування рахунків у системі управління ринком.
Проте, оскільки відповідач несвоєчасно здійснив оплату позивачу поставленої електричної енергії за договором про врегулювання небалансів, що підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у сумі 46 238 405,61 грн. з вересня 2019 по червень 2025 та 3 % річних у сумі 13 338 191,67 грн. за період з 21.08.2019 по 15.07.2025. Із вказаними вимогами ТОВ "Д.Трейдінг" звернулась до суду.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування на суму боргу 3 % річних та інфляційних втрат відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18.
Здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої суми матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 46 238 405,61 грн. та 3 % річних у сумі 13 338 191,67 грн., тобто, у сумах, заявлених позивачем. 
Щодо заяви відповідача про застосування строку позовної давності, суд дійшов висновку про наступне.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Згідно з положеннями статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
У даному випадку прострочення виконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, право на стягнення 3% річних від простроченої суми та індексації боргу обмежується останніми трьома роками до подання позову.
Водночас суд враховує, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12.03.2020 на всій території України був встановлений карантин, який неодноразово продовжувався до 30.06.2023 (постанова Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»).
Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Правові позиції щодо перебігу позовної давності у вказаний період були викладені в постановах Верховного Суду від 01.09.2022 у справі № 910/14346/21, від 31.05.2022 у справі № 926/1812/21, відповідно до яких строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк дії карантину відповідно до Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій в зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».
Також редакцією п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (станом на час звернення позивача до суду з даними позовом) передбачено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. У подальшому пункт 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025.
З огляду на зазначене, враховуючи, що строк позовної давності до вимог про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних продовжувався та зупинявся на період дії карантину та воєнного стану, суд вважає, що строк звернення позивача з відповідними вимогами до суду не пропущений та підстав вважати, що позовна давність у даному випадку спливла, відсутні.
Таким чином клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.
Отже, позов ТОВ "Д.Трейдінг" підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, Україна, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок, 25; ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Д.Трейдінг" (04112, Україна, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 3, корп. 15; ідентифікаційний код 42751799) інфляційні втрати у сумі 46 238 405 (сорок шість мільйонів двісті тридцять вісім тисяч чотириста п`ять) грн. 61 коп., 3 % річних у сумі 13 338 191 (тринадцять мільйонів триста тридцять вісім тисяч сто дев`яносто одна) грн. 67 коп., судовий збір у розмірі 893 648 (вісімсот дев`яносто три тисячі шістсот сорок вісім) грн. 96 коп.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 червня 2026 року.

Суддя О.В. Котков