Справа № 585/1172/26 
Номер провадження 2/585/922/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 червня 2026 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючої судді - Машини І.М.
з участю секретаря судового засідання - Коваль К.І.,
розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», представництво якого здійснює адвокат Журавльов Станіслав Георгійович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», представництво якого здійснює адвокат Журавльов Станіслав Георгійович звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 100 785, 65 грн.
В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначає, що відповідачка умов укладеного кредитного договору не виконала з посиланням на положення ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та практику Верховного Суду.
24 березня 2026 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
20.04.2026 року від представника відповідача Єрньєй А.А. до суду надійшов відзив, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити та стягнути з позивача на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., мотивуючи свої вимоги наступним. Зокрема, як зазначає представник, Додаток 1 до паспорту споживчого кредиту суттєво відрізняється від Додатку 1 кредитного договору. Тому, у даному випадку враховуючи те, що Додаток 1 до паспорту споживчого кредиту є попереднім і приблизним розрахунком, тому не може братися до уваги. Комісія нарахована необґрунтовано. Відповідачем в порядку виконання кредитного договору всього сплачено 159 100 грн. 49 коп. = (118 433 грн. 70 коп. + 40 666 грн. 79 коп.), боргові зобов`язання сплачені, а сума заборгованості відсутня посилаючись на данні з виписки по особовим рахункам з 03.12.2022 по 03.09.2024 року щодо ОСОБА_1 
03.06.2026 року від представника позивача до суду надійшла заява в якій вони просять зменшити розмір позовних вимог, та стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №47-421-855-2-19-Г в розмірі 40 560, 79 грн., що складається з заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 40 454, 23 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 106, 28 грн., а також судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в сумі 2 662, 40 грн., та витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 11 200, 00 грн. 
У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України. 
Клопотання будь-якої зі сторін про інший порядок розгляду справи суду не надходило.
Процесуальні дії, передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України, судом не застосовувались.
Судом встановлено, що 18.03.2019 року між Акціонерним товариством «МЕГАБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №47-421-855-2-19-Г згідно якого сума кредиту складає 114 400 грн., процентна ставка складає 10% річних, кредит надається на строк з 18 березня 2019 року по 17 березня 2023 року. 
Згідно довідки розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором 47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року, остання станом на 03.09.2024 року має заборгованість за основним боргом 40 454, 23 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 106, 28 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями в сумі 60 225, 14 грн., загальна заборгованість 100 785, 65 грн.
27.12.2024 року між ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (Новий кредитор) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Первісний кредитор) було укладено Договір №1/12 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та /або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у Додатку №1 до цього Договору.
Згідно витягу з Додатку №1 до Договору №1/12 про відступлення права вимоги, укладеного 27.12.2024 року, боржником числиться ОСОБА_1 за кредитним договором №№47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року.
Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу виконання зобов`язання щодо кредитної заборгованості, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
На підставі статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. 
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.
Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із частиною 2 статті 1054 та частиною 2 статті 1050 ЦК України, наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Положеннями частини 1 статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.
Відповідно п. 1 ч. 1ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно ч. 1ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд оцінив за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову. 
Судом встановлено, що відповідачка умови укладеного договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість.
З долучених матеріалівсправи вбачається, що позивач набув права вимоги до відповідача.
Оскільки добровільно відповідачка указану заборгованість не повертає, та належних доказів про відсутність заборгованості суду нею також не надано, то суд приходить до висновку, що позов про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту в сумі 40 454, 23 грн. та заборгованості по сплаті відсотків в сумі 106, 28 грн. 
При цьому як встановлено судом, згідно виписки по особовому рахунку з 18.03.2029 по 02.12.2022 року належного ОСОБА_1 останньою було сплачено за комісійною винагородою згідно угоди №47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року на загальну суму 22 838, 63 грн. (а.с. зворот 32-33).
Як встановлено судом зазначена умова кредитного договору №47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року, щодо комісійної винагороди - п.2.8 є нікчемною враховуючи наступне.
Умовами укладеного між сторонами правочину (п.2.8), сторони погодили розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту, що сплачується щомісячно. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит).
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз пункту 2.8 указаного Договору свідчить, що в ньому не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, які надаються позичальнику та за які кредитодавцем встановлена комісія. Позивачем не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що положення пункту 2.8 Договору щодо обов`язку позичальника сплачувати комісію за обслуговування кредиту є нікчемними відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Указаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22, в якій надавалась правова оцінка тотожному пункту договору про споживчий кредит.
Також суд зауважує, що положення договору про надання споживчого кредиту, які передбачають здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів», є нікчемними. Надання кредиту є по суті основним обов`язком кредитодавця за умовами укладеного із споживачем договором, а не послугою, виконання якого не може здійснюватися за окрему плату.
Відповідно достатті 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
За наведених обставин, оскільки положення кредитного договору в частині сплати відповідачем суми комісії за обслуговування кредиту є нікчемними, зараховані позивачем в рахунок погашення комісії за обслуговування кредиту грошові кошти у розмірі 40 454, 23 грн. та 106,28 грн. мають бути зараховані на погашення процентів та основної заборгованості, що відповідає положенню статті 534 ЦК України.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року у розмірі 22942,91 грн. (40 454,23 грн. + 106,28 грн. - 17617,60 грн.).
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат професійної правничої допомоги адвоката суд зазначає наступне.
Суд розподіляє судові витрати на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. 
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (зазначений правовий висновок наведено у постанові ОП КГС ВС від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19). 
Як зазначено представником відповідача у відзиві на позовну заяву заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 200 грн. є завищеними, не відповідають співмірності ціни позову та предмету позову. Справа є малозначною, простою і нескладною.
В обгрунтування посенених витрат на правову допомогу, представником позивача надані Договір про надання правової (правничої) допомоги №1/07 від 01.07.2025 року, Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12073557 від 05.01.2026 року.
У постанові ВС від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
За таких обставин, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, характеру правовідносин, обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, складності справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальності наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу заявлених позивачем до 1500 грн.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 848,46 грн. (22 942, 91 х1500 : 40 560,51 = 2009,63 ). 
Також враховуючи положення ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2662, 40 грн.
При цьому в обгрунтування посенених витрат на правову допомогу, представником відповідача надані Договір про надання правової (правничої) допомоги №17/2026 від 07.04.2026 року, Акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги №12073557 від 05.01.2026 року.
Заперечень зі сторони позивача щодо розміру заявленої представником відповідача суми витрат на правову допомогу висловлено не було, з огляду на що, з позивача на користь відповідача підлягає до стягнення сума витрат на оплату правової допомоги понесену відповідачем в сумі 2 828,23 грн. т (22 942, 91 х1500 : 40 560,51 = 2 828,2 ). 
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -
у х в а л и в : 

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», представництво якого здійснює адвокат Журавльов Станіслав Георгійович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, банківські реквізити: IBAN № НОМЕР_2 в АТ «КРЕДОБАНК») суму заборгованості за Кредитним договором №47-421-855-2-19-Г від 18.03.2019 року в розмірі 22 942 (двадцять дві тисячі дев`ятсот сорок дві) грн. 91 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, банківські реквізити: IBAN № НОМЕР_2 в АТ «КРЕДОБАНК») витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 848 (вісімсот сорок вісім) грн. 46 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ» (код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, банківські реквізити: IBAN № НОМЕР_2 в АТ «КРЕДОБАНК») на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в сумі 2 828 (дві тисячі вісімсот двадцять вісім) грн. 23 коп.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК ЄВРОКРЕДИТ», код ЄДРПОУ 40932411, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 49001, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, пров. Ушинського, буд. 1, офіс 105, електронна адреса: court_fc_evrocredit@ukr.net.
Представник позивача: Какун Анна Станіславівна, РНОКПП: НОМЕР_3 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , 
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО  МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ	  І. М. Машина