ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 
м. Київ

справа № 320/33952/23
адміністративне провадження № К/990/37434/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів Загороднюка А. Г., Соколова В. М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року, ухвалене суддею Дудіним С. О., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року, ухвалену у склад колегії суддів: Файдюка В. В., Аліменка В. О., Мєзєнцева Є. І., у справі № 320/33952/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу,
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України) про визнання протиправним та скасування наказу ДПС України від 22.09.2023 № 26-дс «Про накладення дисциплінарного стягнення».
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував про незаконність оскаржуваного наказу, яким до нього було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII), а саме, за порушення Присяги державного службовця.
На переконання позивача, обставини та обґрунтування, викладені у поданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПС України про результати розгляду дисциплінарної справи заступника начальника Головного управління ДПС у Київській області (далі - ГУ ДПС у Київській області) Луговського В. Г. від 13.09.2023 та в оскаржуваному наказі від 22.09.2023 № 26-дс щодо вчинення ним дисциплінарного проступку, спростовуються наявними матеріалами дисциплінарного провадження. Також наголошував, що під час формування зазначених висновків не було дотримано вимоги Закону № 889-VIII щодо встановлення факту дисциплінарного проступку, його тяжкості, ступеню вини, причинно-наслідкового зв`язку між проступком та наслідками його вчинення.
Позивач звертав увагу на те, що у спірному наказі визначено, що він вчинив дисциплінарний проступок, який полягав у неналежному контролі за підпорядкованим підрозділом, що призвело до:
1) відсутності контролю працівників ГУ ДПС у Київській області на акцизних складах за правильністю схеми встановлення камер цілодобового відеоспостереження, що призвело до анулювання ДПС України ліцензії на виробництво спирту етилового Товариством з обмеженою відповідальністю «Червонослобідський спиртзавод» (далі - ТОВ «Червонослобідський спиртзавод»);
2) непроведення інструктажів представників ГУ ДПС у Київській області на акцизних складах та податкових постах.
Щодо першого порушення, то позивач стверджував про відсутність повноважень в ГУ ДПС у Київській області на здійснення контролю за дотриманням вимог Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) з цих питань, оскільки ГУ ДПС у Київській області не є органом ліцензування.
Щодо другого порушення, то позивач стверджував про проведення інструктажів представників ГУ ДПС у Київській області на акцизних складах та податкових постах, що підтверджується записами у журналі та поясненнями осіб, з якими проведено інструктажі.
Також позивач зауважував про неможливість притягнення його до дисциплінарної відповідальності на підставі акта державного органу (розпорядження ДПС України про анулювання ліцензії ТОВ «Червонослобідський спиртзавод»), дія якого зупинена судовим рішенням.
Крім того, позивач звертав увагу на пропуск строків накладення дисциплінарного стягнення.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року, позов задоволено. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що під час дисциплінарного провадження відносно позивача не було доведено вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII. За таких обставин відсутні правові підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби на підставі спірного наказу
Суди попередніх інстанцій під час розгляду справи установили:
Наказом ДПС України від 24.06.2021 № 1319-о позивача призначено на посаду заступника начальника ГУ ДПС у Київській області з 25.06.2021 як переможця конкурсу.
Згідно із доповідної записки директора Департаменту забезпечення відомчого контролю від 07.08.2023 № 928/99-00-02-03-03-13, адресованої в.о. Голови ДПС України про неналежне виконання посадових обов`язків посадовими особами ГУ ДПС у Київській області, працівниками Департаменту контролю за підакцизними товарами за участі представника контролюючого органу на акцизному складі, в присутності комісії ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», було зафіксовано (в акті перевірки) порушення частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР, зокрема: відсутність цілодобової системи відеоспостереження у таких етапах: лабораторія; склад сировина (зерно); приймання сировини на виробництво; подріблення, розварювання, оцукрювання (бродильне приготування дріжджів (дріжджове відділення); бродіння (бродильне відділення); мірне відділення, лічильник; зливне відділення. Зафіксоване працівниками Департаменту контролю за підакцизними товарами порушення частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР вказує на бездіяльність представників контролюючого органу на акцизному складі та на неналежний контроль з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області з огляду на те, що упродовж 2022 року працівниками ГУ ДПС у Київській області тричі проводились фактичні перевірки, у тому числі з питань здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, за результатами яких означене порушення не було виявлено. Також у процесі аналізу отриманої від ГУ ДПС у Київській області копії журналу реєстрації проведення спеціального навчання або інструктажу представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах встановлено, що упродовж 2023 року відповідні інструктажі не проводились, оскільки особою, яка інструктує ( ОСОБА_2 ), в графі «підпис особи, яка інструктує» відсутній підпис, що свідчить про систематичне недотримання вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області. З метою поліпшення стану організації роботи, посилання відповідальності посадових осіб за виконанням покладених службових обов`язків запропоновано розглянути питання щодо порушення дисциплінарних проваджень, зокрема стосовно позивача.
Наказом ДПС України від 07.08.2023 № 641 порушено дисциплінарне провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків стосовно заступника начальника ГУ ДПС у Київській області ОСОБА_1 .
За результатом розгляду дисциплінарної справи Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ ДПС України підготовано подання від 13.09.2023 № 1090/99-00-02-ДК щодо наявності у діях державного службовця ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого підпунктом 1 пункту 2 статті 65 Закону № 889-VIII, що полягає у порушенні Присяги державного службовця. Дисциплінарною комісією вирішено рекомендувати на підставі статей 65, 66, 69 та 77 Закону № 889-VIII застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади за незабезпечення належного контролю, координації та спрямування діяльності ГУ ДПС у Київській області, ефективного контролю за роботою підлеглих, що призвело до негативних наслідків та порушення Присяги державного службовця.
Наказом ДПС України від 22.09.2023 №26-дс до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади державної служби за вчинення ним дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII. Підставою вказано подання Дисциплінарної комісії від 13.09.2023 № 1090/99-00-02-ДК, пояснення ОСОБА_1 від 18.09.2023 (вх. ДПС № 30933/6) та від 18.09.2023 (вх. ДПС № 31308/6).
Не погоджуючись із зазначеним наказом від 22.09.2023 № 26-дс, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:
ДПС України, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є пункт 1 частини четвертої та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
У поданій касаційній скарзі скаржник зауважує, що суди попередніх інстанцій застосували пункт 1 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08.12.2021 у справі № 826/5308/18, від 11.06.2020 у справі № 826/7299/15 та від 27.04.2020 у справі № 826/10854/17.
З посиланням на зазначені постанови, скаржник зауважує, що складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них
Звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.
На думку скаржника, оскільки у цій справі ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, передбачений пунктом 1 частини другої статті 65 Закону № 889, то його звільнення із займаної посади є правомірним, а оскаржуваний наказ ДПС України від 22.09.2023 № 26-дс скасуванню не підлягає.
Також скаржник звертає увагу на те, що судами попередніх інстанцій допущено ряд процесуальних порушень, які унеможливили належне встановлення обставин у цій справі:
- не враховано докази та не повною мірою проаналізовано зміст дисциплінарної справи (матеріалів комісії, розподілу обов`язків, протоколів нарад, журналів перевірок, службової записки від 07.08.2023 № 928/99-00-02-03-03-13);
- посилання суду першої інстанції на рішення у справі № 320/24133/23 як на «преюдиціальне», хоча воно не набрало законної сили на момент ухвалення рішення та стосувалося іншого предмета правового регулювання (анулювання ліцензії), суперечить положенням статті 78 КАС України у частині меж преюдиції;
- не надано оцінку елементам складу дисциплінарного проступку (наслідки, причинний зв`язок, форма вини).
Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій є обґрунтованими та правильними, а тому оскаржувані судові рішення є законними та не підлягають скасуванню.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції, та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон № 889-VIII.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави; державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно із частиною другою статті 5 Закону № 889-VIII відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Основні обов`язки державного службовця закріплені у статті 8 Закону № 889-VIII, за нормами якої державний службовець зобов`язаний:
1) дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;
2) дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки;
3) поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина;
4) з повагою ставитися до державних символів України;
5) обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації;
6) забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів;
7) сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення);
8) виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України;
9) додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції;
10) запобігати виникненню реального, потенційного конфлікту інтересів під час проходження державної служби;
11) постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності та удосконалювати організацію службової діяльності;
12) зберігати державну таємницю та персональні дані осіб, що стали йому відомі у зв`язку з виконанням посадових обов`язків, а також іншу інформацію, яка відповідно до закону не підлягає розголошенню;
13) надавати публічну інформацію в межах, визначених законом.
Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах та контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
У разі виявлення державним службовцем під час його службової діяльності або поза її межами фактів порушення вимог цього Закону з боку державних органів, їх посадових осіб він зобов`язаний звернутися для забезпечення законності до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно із частиною першою статті 65 Закону № 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Положення пункту 1 частини другої статті 65 визначають, що дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення Присяги державного службовця.
Відповідно до частини четвертої статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення, у тому числі звільнення з посади державної служби.
Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване лише у разі вчинення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 1, 3, 7, 9 - 11, 13, 14 частини другої статті 65 цього Закону, а також вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 12 частини другої статті 65 цього Закону (частина п`ята статті 66 Закону № 889-VIII).
Частиною першою статті 67 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Відповідно до частин першої та другої статті 73 Закону № 889-VIII з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
Дисциплінарна справа повинна містити: дату і місце її формування; підстави для відкриття дисциплінарного провадження; характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця; відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень; пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, та/або акт про відмову від надання таких пояснень; пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження (за наявності); належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності; опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.
Частинами першою та другою статті 74 Закону № 889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд у постанові від 03.10.2024 у справі № 260/5092/23 виснував, що підставою для застосування дисциплінарного стягнення може бути вчинення особою дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Ці обставини, як і характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він учинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи, що відповідають вимогам частини другої статті 73 Закону № 889-VIII і бути належним чином обґрунтованим.
Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами дисциплінарної справи, тощо.
Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:
- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;
- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного проступку;
- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;
- чи відповідає застосований вид стягнення вимогам закону.
У справі, що розглядається, спір виник щодо правомірності прийняття відповідачем наказу, яким до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби за порушення Присяги державного службовця. 
Верховний Суд неодноразово аналізував у своїх рішеннях текст Присяги державного службовця, що міститься, зокрема, у Законі № 889-VIII та дійшов таких висновків.
Із тексту Присяги випливає, що в основі поведінки державного службовця закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, державний службовець покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їхнє виконання. Присяга має правову природу одностороннього, індивідуального, публічно-правового характеру, конституційного зобов`язання державного службовця.
Аналогічний висновок міститься у Рішенні Конституційного Суду України від 11.03.2011 у справі № 2-рп/2011.
Присяга державного службовця передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно. Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця. Про несумлінність дій (бездіяльності) державного службовця свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
У своїх постановах Верховний Суд неодноразово вказував, що звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли достеменно доведено, що особа скоїла проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання нею своїх обов`язків.
Стала судова практика дотримується позиції, що поняття порушення Присяги не повинне бути надміру декларативним, розпливчатим, загальним, нечітким, що дозволяло б тлумачити його розлого й неоднозначно, не керуючись принципами, які встановлюють обмежувальне тлумачення цього поняття.
З огляду на викладене, Верховний Суд у постанові від 20.01.2022 у справі № 815/3667/17 визначив ознаки, які відрізняють дисциплінарний проступок у вигляді порушення Присяги, від суміжних юридичних складів дисциплінарних проступків, зокрема у вигляді невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків (за яке не передбачено стягнення у вигляді звільнення), до яких відніс:
- вид обов`язків, невиконання яких становить об`єктивну сторону дисциплінарного проступку - основні (загальні), які визначають базові принципи проходження служби, чи характерні для відповідної посади;
- наявність або реальна можливість настання шкоди у вигляді підриву авторитету державного органу чи публічної служби, приниження гідності певної особи тощо.
Отже, звільнення за порушення Присяги державного службовця має застосовуватися за конкретні надзвичайно тяжкі проступки, як за фактом їхнього вчинення, так і за наслідками, до яких вони призводять.
Особа, яка вчинила дисциплінарний проступок, не може бути звільнена за порушення Присяги, якщо цей проступок не можливо кваліфікувати як порушення Присяги.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного, зокрема, у постановах від 05.06.2019 у справі № 826/13803/16, та від 30.03.2023 у справі № 640/407/19, від 21.03.2025 у справі № 460/9966/23, передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування.
Верховний Суд у своїх постановах у справах про дисциплінарну відповідальність неодноразово вказував на необхідність визначення й розуміння складу дисциплінарного проступку державного службовця та наголошував на тому, що діяння державного службовця можна вважати дисциплінарним проступком тільки тоді, коли наявні всі обов`язкові ознаки складу такого проступку, який утворюють: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. В іншому ж випадку можливе необґрунтоване та несправедливе притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Об`єктом дисциплінарного проступку державного службовця є відносини, які забезпечують нормальне функціонування державного апарату, а також відносини, що становлять зміст службової діяльності державного службовця (службовий обов`язок).
Об`єктивною стороною дисциплінарного проступку державного службовця, як обов`язковою ознакою його складу, є зовнішнє вираження протиправної поведінки державного службовця. Об`єктивні риси дисциплінарного проступку виявляються у здійсненні діяння, що завдає або може завдати шкоди певним суспільним відносинам. Протиправне діяння дисциплінарного проступку може бути здійснено у формі дії або бездіяльності, яке несе негативні наслідки, що визначають як завдану шкоду об`єкту такого проступку.
Суб`єктом у випадку притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення Присяги державного службовця має виступати державний службовець, який склав Присягу державного службовця.
Суб`єктивною стороною дисциплінарного проступку державного службовця, як обов`язковою ознакою його складу у вигляді порушення Присяги, є несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків державного службовця, про що може свідчити невиконання останнім службових обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Обставини, як і характер дисциплінарних проступків, обставини, за яких вони учинені, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків з`ясовуються під час службового розслідування та/або прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення суб`єкта призначення про накладення дисциплінарного стягнення має ґрунтуватись на матеріалах дисциплінарної справи.
При цьому, об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення державним службовцем дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства. Водночас з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини державного службовця, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків.
У справі, що розглядається, підставою для висновку про порушення позивачем Присяги державного службовця зазначено неналежне виконання ним посадових обов`язків, а саме: незабезпечення належного координування та контролю за організацією роботи управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Київській області, що полягає в такому.
Щодо наявності у позивача повноважень із забезпечення координування та контролю за організацією роботи управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС У Київській області, то слід зазначає таке.
Відповідно до пункту 1 Положення про ГУ ДПС у Київській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.11.2020 № 643 (далі - Положення № 643), ГУ ДПС у Київській області є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу ДПС України. ГУ ДПС забезпечує реалізацію повноважень ДПС на території Київської області.
Підпунктами 1, 23, 27, 30 пункту 4 Положення № 643 визначено, що ГУ ДПС відповідно до покладених на нього завдань: здійснює контроль за дотриманням вимог податкового законодавства, законодавства щодо адміністрування єдиного внеску та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС; виконує роботу, пов`язану зі здійсненням ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального та контроль за таким виробництвом. Здійснює ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах та пальним, зберігання пального; здійснює заходи щодо запобігання та виявлення порушень вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; проводить роботу, пов`язану з боротьбою з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та інших підакцизних товарів (продукції).
Згідно із абзацом 2 пункту 12 Положення № 643 заступники начальника ГУ ДПС забезпечують виконання повноважень відповідно до затвердженого начальником ГУ ДПС розподілу обов`язків, який в установленому порядку погоджено з Головою ДПС.
Наказом ГУ ДПС у Київській області від 02.08.2022 № 257 (зі змінами, внесеними наказами ГУ ДПС у Київській області від 21.12.2022 № 5, від 23.05.2023 № 404) затверджено Розподіл обов`язків між керівництвом ГУ ДПС у Київській області та установлено таку взаємозаміну на період відсутності керівництва: ОСОБА_3 – ОСОБА_1 ; ОСОБА_1 - ОСОБА_3 .
Розділом ІІ Розподілу обов`язків визначено, що заступник начальника - ОСОБА_1 - координує, організовує роботу та несе відповідальність, зокрема, щодо виконання роботи, пов`язаної зі здійсненням ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, з оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами і рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним, зберігання пального та контроль за таким виробництвом; здійснення заходів щодо запобігання та виявлення порушень вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Розподілу обов`язків, заступник начальника ОСОБА_1 спрямовує та координує діяльність структурних підрозділів ГУ ДПС, зокрема, Управління контролю за підакцизними товарами.
Згідно з пунктами 1, 2 та 6 розділу 3 Посадової інструкції державного службовця за посадою заступника начальника ГУ ДПС у Київській області, затвердженої начальником ГУ ДПС у Київській області 25.12.2020, до основних посадових обов`язків належать: організація роботи та здійснення керівництва діяльністю ГУ ДПС у Київській області у межах повноважень відповідно до розподілу обов`язків, Положення про ГУ ДПС у Київській області, персональна відповідальність за організацію та результати його діяльності; організація та забезпечення у межах компетенції виконання в ГУ ДПС у Київській області Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства фінансів України та інших міністерств з питань, що належать до компетенції ДПС та Головного управління ДПС у Київській області, доручень ДПС, судових рішень; організація та координація роботи структурних підрозділів ГУ ДПС у Київській області відповідно до розподілу обов`язків; здійснення інших повноважень, визначених чинним законодавством, Положенням про ГУ ДПС у Київській області та відповідно до розподілу обов`язків.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначає Закон № 481/95-ВР.
Положеннями частин 15 - 18 статті 2 Закону № 481/95-ВР визначено, що податковий орган за місцем розташування акцизного складу призначає свого представника (представників) на такому складі.
Копія рішення про призначення представника (представників) податкового органу у день прийняття такого рішення надсилається власнику акцизного складу.
Представник (представники) податкового органу здійснює (здійснюють) постійний безпосередній контроль за дотриманням встановленого порядку відпуску спирту етилового та сплати акцизного податку з нього.
Порядок роботи представників податкового органу на акцизному складі встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому розпорядок роботи представників податкового органу повинен відповідати режиму роботи акцизного складу, встановленому його власником.
Наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2015 № 9 затверджено Порядок № 9.
Підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку № 9 визначено, що представник контролюючого органу на акцизному складі та податкових постах відповідно до покладених завдань здійснює контроль за виробництвом, зберіганням, відпуском та обліком спирту, горілки, лікеро-горілчаних виробів, виноматеріалів і сусла, вермутів за даними бухгалтерського обліку акцизного складу або підприємства.
Відповідно до статті 230 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та пункту 2 розділу І Порядку № 9 на акцизних складах постійно діють представники контролюючого органу за місцем розташування акцизного складу (крім пального).
Згідно із пунктом 230.7 статті 230 ПК України посадові особи, які призначаються представниками контролюючого органу на акцизному складі, повинні пройти спеціальне навчання або інструктаж щодо специфіки контролю за виробництвом та обігом спирту етилового, у тому числі біоетанолу, горілки та лікеро-горілчаних виробів, а також методики користування вимірювальними приладами.
Основним завданням представника контролюючого органу на акцизних складах є здійснення постійного безпосереднього контролю за дотриманням установленого порядку виробництва, зберігання, відпуску спирту етилового, у тому числі біоетанолу, горілки та лікеро-горілчаних виробів і сплати податку, вжиття заходів для недопущення порушення законодавства України (пункт 230.11 статті 230 ПК України).
Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР ліцензія на виробництво спирту видається підприємствам, що мають встановлені та безперервно функціонуючі цілодобові системи відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції. Відключення, припинення функціонування або невстановлення на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження є підставою для відмови у видачі ліцензії або анулювання ліцензії.
З аналізу наведеного правового регулювання, чинного на час виникнення спірних правовідносин, убачається, що до основних завдань представника контролюючого органу на акцизному складі, діяльність якого координував та спрямовував позивач, належить, зокрема, забезпечення вжиття заходів для запобігання порушенням законодавства України, у тому числі і положень Закону № 481/95-ВР, приписами частини другої статті 23 якого передбачено, як обов`язкову умову для видачі ліцензії, встановлення та безперервне функціонування цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції на всіх етапах виробництва.
Згідно із матеріалами справи, що розглядається, посадовими особами Департаменту контролю за підакцизними товарами ДПС України складено акт перевірки наявності зняття та накладання пломб в місцях можливого доступу до спирту та спиртовмісних продуктів на комунікаціях та обладнанні ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» від 27.01.2023, в якому зафіксовано, що підприємством надано копію Схеми цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском спирту етилового на акцизному складі Підприємства Київська обл., Макарівський р-н, с. Червона Слобода, вул. Заводська, 1. Підприємством не надіслано Схему до ДПС України. Відповідно до Схеми камери встановлені на таких етапах: в`їзд/виїзд на територію Підприємства (спостереження в режимі онлайн); електронні ваги (спостереження в режимі онлайн); склад сировини (зерно); приймання сировини на виробництво; розварювання сировини; оцукрювання сировини; бродильне відділення; дисциліяційна колона (БРУ); холодильник спирту (БРУ); витратомір-лічильник коріолісовий; мірне відділення, лічильник; спиртосховище. В ході перевірки встановлено, що камери відеоспостереження, зображення з яких в режимі онлайн передається та зберігається на пульті податкового поста. Зазначено, що на пульті податкового поста встановлено відображення з 8 камер відеоспостереження, а саме: в`їзд/виїзд на територію Підприємства (спостереження в режимі онлайн); електронні ваги (спостереження в режимі онлайн); виробничий корпус (загальний вид; спиртосховище (загальний вид); спиртосховище (вид на витратомір-лічильник); Універсал-С; вигляд на брагоректифікаційну установку 1-й поверх; витратомір-лічильник БРУ.
В акті перевірки зазначено, що на підприємстві не встановлено систему цілодобового відеоспостереження на таких етапах виробництва: лабораторія; склад сировини (зерно); приймання сировини на виробництво; етап подрібнення сировини; етап розварювання сировини; етап оцукрювання сировини; етап приготування дріжджів (дріжджове відділення); етап бродіння (бродильне відділення); мірне відділення, лічильник; зливне відділення.
02.08.2023 до Департаменту забезпечення відомчого контролю надійшов лист № 1724/99-00-09-02-01-08 від Департаменту контролю за підакцизними товарами, в якому було зазначено, що 27.01.2023 працівниками Департаменту контролю за підакцизними товарами складено акт перевірки наявності зняття та накладення пломб в місцях можливого доступу до спирту та спиртовмісних продуктів на комунікаціях та обладнанні ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», в якому відображено порушення, а саме: невстановлення на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження, що могло призвести до зловживань з боку посадових осіб товариства та стало можливим у зв`язку з відсутністю належного контролю та виконання своїх функціональних обов`язків з боку представника ГУ ДПС у Київській області на акцизному складі - Геннадія Катеринюка. Зазначено про анулювання ліцензії ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» розпорядженням ДПС України від 20.02.2023 №46-р/л.
Листом ДПС України від 03.08.2023 № 4771/8 від ГУ ДПС у Київській області витребувано інформацію (пояснення) та копії документів стосовно ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» в рамках здійснення аналізу інформації, отриманої від Департаменту контролю за підакцизними товарами листом від 02.08.2023 № 1724/99-00-09-02-01-08.
Листами ГУ ДПС у Київській області від 03.08.2023 № 5824/8/10-36-09-01, від 15.08.2023 № 6159/8/10-36-09-04-06 до ДПС України направлено запитувані інформацію та пояснення.
Доповідною запискою від 07.08.2023 № 928/99-00-02-03-03-13 запропоновано з метою поліпшення стану організації роботи, посилення відповідальності посадових осіб за виконанням покладених службових обов`язків розглянути питання щодо порушення дисциплінарних проваджень стосовно посадових осіб для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.
У поданні Дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ ДПС України про результати розгляду дисциплінарної справи заступника начальника ГУ ДПС у Київській області Лугового В.Г. від 13.09.2023 № 1090/99-00-02-ДК зазначено, що відповідно до інформації, отриманої Департаментом забезпечення відомчого контролю від Департаменту контролю за підакцизними товарами (листи від 03.08.2013 № 1743/99-00-09-02-01-08 та від 04.08.2023 № 1749/99-00-09-02-01-08) та ГУ ДПС у Київській області (лист від 03.08.2023 № 5824/8/10-36-09-01), ТОВ «Червовослобідський спиртзавод» перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Київській області, мало ліцензію на виробництво спирту етилового неденатурованого від 08.10.2021 № 9900117202100013, яку було анульовано розпорядженням ДПС від 20.02.2023 № 46-р/л. 
Підставою для прийняття рішення про анулювання ліцензії у формі розпорядження стало виявлення фахівцями Департаменту контролю за підакцизними товарами за результатами проведеної перевірки наявності зняття та накладання пломб в місцях можливого доступу до спирту та спиртовмісних продуктів на комунікаціях та обладнанні ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», оформленого актом від 27.01.2023 6/н (далі - акт перевірки). 
Так, працівниками Департаменту контролю за підакцизними товарами за участі представника ГУ ДПС у Київській області на акцизному складі та в присутності комісії ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» в акті перевірки було зафіксовано порушення частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР, зокрема, зафіксовано відсутність цілодобової системи відеоспостереження у таких етапах: лабораторія; склад сировина (зерно); приймання сировини на виробництво; подріблення, розварювання, оцукрювання сировини; приготування дріжджів (дріжджове відділення); бродіння (бродильне відділення); мірне відділення, лічильник; зливне відділення. 
Проведеним аналізом наявної інформації в ІКС «Податковий блок» було встановлено, що впродовж 2022 року працівниками ГУ ДПС у Київській області тричі проводились фактичні перевірки ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», у тому числі з питань здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України у період з 04.07.2022 по 13.07.2022, з 02.08.2022 по 08.08.2022 та з 07.12.2022 по 16.12.2022. За результатами вказаних перевірок встановлено, зокрема, порушення вимог Закону № 481/95-ВР зберігання спирту етилового у місці невнесеному до Єдиного державного реєстру місць зберігання, неподання звіту 1-РС «Про обсяги виробництва та реалізації спирту». 
Водночас зафіксоване працівниками Департаменту контролю підакцизними товарами в акті перевірки порушення частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» вказує на бездіяльність представників ГУ ДПС у Київській області на акцизному складі та на неналежний контроль з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області. 
Також Департаментом забезпечення відомчого контролю у процесі аналізу отриманої від ГУ ДПС у Київській області копії журналу реєстрації проведення спеціального навчання або інструктажу представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах було встановлено, що упродовж 2023 року відповідні інструктажі не проводились, оскільки особою, яка інструктує, в графі «підпис особи яка інструктує» відсутній підпис, що свідчить про систематичне недотримания вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області.
Ураховуючи викладене, у поданні від 13.09.2023 № 1090/99-00-02-ДК зазначено, що при дослідженні матеріалів, отриманих під час здійснення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника ГУ ДПС у Київській області ОСОБА_1 , встановлено неналежне виконання ним посадових обов`язків, a саме: незабезпечення належного координування та контролю за організацією роботи управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС У Київській області з посиланням на те, що означене порушення відбулось у період дії воєнного стану.
Отже, обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, за який його звільнено на підставі оскаржуваного наказу, є такими:
1) порушення ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР (відсутність цілодобової системи відеоспостереження на таких етапах: лабораторія; склад сировини (зерно); приймання сировини на виробництво; етап подрібнення сировини; етап розварювання сировини; етап оцукрювання сировини; етап приготування дріжджів (дріжджове відділення); етап бродіння (бродильне відділення); мірне відділення, лічильник; зливне відділення), що свідчить про бездіяльність працівників контролюючого органу на акцизному складі та неналежний контролю з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області;
2) непроведення спеціальних інструктажів, що свідчить про систематичне недотримання вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку №9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області.
Щодо порушення ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» частини другої статті 2 Закону №481/95-ВР, що, на думку відповідача, свідчить про бездіяльність працівників контролюючого органу на акцизному складі та неналежний контролю з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області, слід зазначити таке.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону № 481/95-ВР виробництво спирту етилового (у тому числі як лікарського засобу), спирту етилового ректифікованого виноградного, спирту етилового ректифікованого плодового, зернового дистиляту, біоетанолу здійснюється суб`єктами господарювання незалежно від форми власності, які мають відповідну ліцензію.
Ліцензія на виробництво спирту видається підприємствам, що мають встановлені та безперервно функціонуючі цілодобові системи відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції. Відключення, припинення функціонування або невстановлення на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження є підставою для відмови у видачі ліцензії або анулювання ліцензії.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що виробництво спирту етилового може здійснюватися виключно суб`єктами господарювання, які мають відповідну ліцензію.
Обов`язковою умовою для отримання ліцензії, яка надає право на виробництво спирту етилового, є, зокрема, встановлені та безперервно функціонуючі цілодобові системи відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції (спирту етилового).
Зазначена норма є імперативною та, відповідно, свідчить про встановлення ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» безперервно функціонуючих цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції на всіх етапах виробництва перед отриманням ліцензії, яка засвідчувала його право на провадження діяльності з виробництва спирту етилового неденатурованого та була видана безпосередньо ДПС України.
У ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» мало ліцензію від 08.10.2021 № 990117202100013, яка засвідчувала його право на провадження діяльності з виробництва спирту етилового неденатурованого та була видана безпосередньо ДПС України. При цьому, підприємство не могло отримати ліцензію на виробництво спирту без встановлених і функціонуючих систем відеоспостереження на всіх етапах виробництва та відпуску, оскільки на виконання вимог Закону України №481/95-ВР цей факт в обов`язковому порядку повинен був перевірятися співробітниками ДПС України перед видачею ліцензії.
Розпорядженням ДПС України від 20.02.2023 № 46-р/л ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» анульовано ліцензію на виробництво спирту етилового неденатурованого реєстраційний номер: №990117202100013 у зв`язку з відключенням, припиненням функціонування або не встановленням на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження.
Зазначене розпорядження було оскаржене підприємством у судовому порядку (справа № 320/24133/23).
Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 320/24133/23 визнано протиправним та скасовано розпорядження ДПС України від 20.02.2023 № 46-р/л про анулювання ліцензії на виробництво спирту етилового неденатурованого № 990117202100013, терміном дії з 08.10.2021 до 08.10.2026 ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» та зобов`язано ДПС України видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» ліцензії на виробництво спирту етилового неденатурованого № 990117202100013 та поновити у Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, інформацію щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Червонослобідський спиртзавод» (ідентифікаційний код: 44216144) ліцензії на виробництво спирту етилового неденатурованого № 990117202100013, терміном дії з 08.10.2021 до 08.10.2026.
На час розгляду судом першої інстанції справи № 320/33952/23 та його апеляційного перегляду, рішення суду у справі № 320/24133/23 не набрало законної сили у зв`язку з апеляційним оскарженням. При цьому, суди попередніх інстанцій зауважили, що обставини, встановлені рішенням суду у справі № 320/24133/23, не визнавалися преюдиційними. Відтак саме по собі посилання суду на згадане судове рішення не можна вважати таким, що не відповідає приписам частини четвертої статті 78 КАС України.
Водночас суди попередніх інстанцій зауважили, що матеріали дисциплінарного провадження не містять жодних пояснень та доказів, які б підтверджували відключення, припинення функціонування цілодобових систем відеоспостереження ТОВ «Червонослобідський спиртзавод».
Крім того, матеріали дисциплінарного провадження не містять й доказів того, що ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» було видано ДПС України ліцензію за відсутності у нього встановлених та безперервно функціонуючих цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції на всіх етапах виробництва, а також того, що відключення, припинення функціонування або невстановлення ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження протягом періоду з дати видачі ліцензії на виробництво спирту етилового неденатурованого № 990117202100013 та до дати її анулювання розпорядженням ДПС України від 20.02.2023 № 46-р/л.
Своєю чергою, суди попередніх інстанцій зауважили, що видача ДПС України ліцензії № 990117202100013 від 04.11.2021 ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», якою фактично підтверджено виконання ним вимог частини другої статті 2 Закону № 481/95-ВР щодо встановлення та безперервного функціонування цілодобових систем відеоспостереження за виробництвом та відпуском продукції на всіх етапах виробництва та за відсутність жодних доказів відключення, припинення функціонування або невстановлення ТОВ «Червонослобідський спиртзавод» на всіх етапах виробництва та відпуску цілодобових систем відеоспостереження протягом періоду з дати видачі ліцензії до часу проведення трьох фактичних перевірок, свідчать про відсутність підстав вважати підтвердженою бездіяльність працівників контролюючого органу на акцизному складі та неналежного контролю з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області у цій частині.
Щодо доводів відповідача про те, що непроведення спеціальних інструктажів свідчить про систематичне недотримання вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області, то слід зазначити таке.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 9 керівник контролюючого органу забезпечує організацію спеціального навчання або інструктажу представників контролюючого органу на акцизних складах та податкових постах щодо специфіки контролю за виробництвом та обігом спирту, горілки, лікеро-горілчаних виробів, виноматеріалів і сусла, вермутів, а також методики користування вимірювальними приладами.
З матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що у процесі аналізу отриманої від ГУ ДПС у Київській області копії журналу реєстрації проведення спеціального навчання або інструктажу представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах встановлено, що упродовж 2023 року відповідні інструктажі не проводились, оскільки особою, яка інструктує ( ОСОБА_2 ) в графі «підпис особи, яка інструктує» відсутній підпис, що свідчить про систематичне недотримання вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області.
Так, із змісту наявної у матеріалах справи копії журналу реєстрації проведення спеціального навчання або інструктажу представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах Стадницького МПД «Укрспирт», Червонослобідського МПД ДП «Укрспирт», ТОВ «Червонослобідський спиртзавод», ТОВ «Узинський цукровий комбінат», ТОВ «Біофарма Плазма» вбачається відсутність упродовж 2023 року у графі «підпис особи, яка інструктує» відповідних підписів навпроти записів про здійснення інструктажів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ін.
У ході розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що у спірному періоді повноваження щодо проведення інструктажів було покладено на в.о. начальника управління контролю за підакцизними товарами ОСОБА_2 .
З наданих ОСОБА_2 під час здійснення дисциплінарного провадження пояснень вбачається, що 18.01.2023 було проведено інструктаж з головними державними інспекторами ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . 20.02.2023 проведено інструктаж з головним державним інспектором ОСОБА_12 . Після проведення інструктажу кожним представником у відповідному Журналі проставлено особистий підпис. ОСОБА_2 особистий підпис проставлено після отримання зауважень з боку відомчого контролю щодо виявлення факту відсутності такого підпису та надано копію зазначеного Журналу для підтвердження усунення виявленого недоліку. Також повідомлено про регулярне проведення виробничих нарад, що свідчить про системність проведення навчань.
Суди попередніх інстанцій встановили, що з наданих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 письмових пояснень, які містяться в матеріалах дисциплінарного провадження, вбачається проведення з ними інструктажу при призначенні їх на займані посади.
Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи письмові пояснення особи, якою було здійснено інструктажі, а також осіб, яких інструктували протягом спірного періоду, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що обставини проведення інструктажів ОСОБА_2 є документально підтвердженими. 
Водночас суди попередніх інстанцій зауважили, що відсутність його підписів у графі «підпис особи, яка інструктує» за встановлених обставин проведення інструктажів може бути підставою для розгляду питання щодо порушення порядку заповнення журналу реєстрації проведення спеціального навчання або інструктажу представників контролюючих органів на акцизних складах та податкових постах, а не щодо систематичного недотримання вимог пункту 1 розділу ІІІ Порядку №9 з боку керівництва ГУ ДПС у Київській області.
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про недоведеність факту порушення позивачем Присяги державного службовця під час перебування на посаді заступника начальника ГУ ДПС у Київській області у спірний період у зв`язку із незабезпеченням належного контролю, координації та спрямування діяльності цього органу, а також ефективного контролю за роботою підлеглих працівників.
Також колегія суддів звертає увагу на те, за усталеної судовою практикою, звільнення за порушення Присяги може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок, не може бути звільнений за порушення Присяги, якщо цей проступок не можна кваліфікувати як порушення Присяги.
При цьому, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що відповідачем не було обґрунтовано необхідність кваліфікувати дії позивача саме як порушення Присяги державного службовця.
Так, відповідач не конкретизував, який саме дисциплінарний проступок був вчинений позивачем та яким чином його дії чи бездіяльність призвели до підриву довіри до державних органів України й авторитету державної служби, що унеможливлювало б подальше перебування позивача на державній службі. Крім того, відповідач не навів обставини, які вказували б на вчинення позивачем проступку, який порочить його як державного службовця та дискредитує податковий орган, що є порушенням Присяги державного службовця.
Отже, Верховний Суд вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для звільнення позивача з посади за порушення Присяги державного службовця.
Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів попередніх інстанцій не спростовують і не вказують на те, що судами при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Фактично наведені скаржником у касаційній скарзі доводи стосуються здебільшого переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, що не входить в межі повноважень суду касаційної інстанції згідно із положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Також колегія суддів зауважує, що перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій правових норм у межах доводів та вимог касаційної скарги, провадження за якою відкрито з підстави, передбаченої, зокрема, пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд не встановив застосування положень пункту 1 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 08.12.2021 у справі № 826/5308/18, від 11.06.2020 у справі № 826/7299/15 та від 27.04.2020 у справі № 826/10854/17.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги залишає судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.
Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки Верховний Суд не змінює судові рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
З огляду на зазначене та керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2025 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 320/33952/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін
Судді А. Г. Загороднюк
В. М. Соколов