Київський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

3 червня 2026 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Тютюн Т.М. за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Романюка Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Романюка Є.А. на постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 3 листопада 2025 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Білорусі, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

у с т а н о в и в :

Постановою судді Обухівського районного суду Київської області від 03.11.2025 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Як встановив суд, ОСОБА_1 , будучи притягнутий до адміністративної відповідальності постановою серії ЕНА № 3926825 від 24.01.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП, повторно протягом року 19 жовтня 2025 року о 16 годині 40 хвилин на вул. Київській, 114 в м. Обухові Київської області керував транспортним засобом "Mitsubishi Shogun Sport" р/н НОМЕР_1 з причепом без р/н, не маючи права керування таким транспортним засобом.
В апеляційній скарзі захисник Романюк Є.А. зазначає, що ОСОБА_1 з 2013 року перебуває на території України через переслідування державою Білорусь за активну позицію проти режиму Президента Лукашенка О.Г. і з 2014 року здійснював захист України у складі білоруського добровольчого батальйону до його розформування. Восени 2022 року під час здійснення захисту територіальної цілісності та незалежності України в складі ІІ батальйону ІНФОРМАЦІЯ_3 в автомобіль ОСОБА_1 влучила міна, в результаті чого автомобіль згорів з усіма документами. Наразі ОСОБА_1 намагається відновити документи через дипломатичні установи або отримати статус біженця на території України. 
В постанові судді вказано, що його підзахисний працює водієм-механіком в ІНФОРМАЦІЯ_2", а тому цілком логічним є те, що якби той не мав право керування транспортним засобом, то не обіймав би відповідну посаду. Через те, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія в іншій країні, він не може його відновити, а для оформлення нового посвідчення необхідні документи, що посвідчують особу. 
Як вказує захисник, суддя не дослідив всі докази, а саме, запис портативного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 надавав докази своєї невинуватості, не викликав працівників поліції, які оформляли матеріали справи про адміністративне правопорушення, і не опитав ОСОБА_1 з приводу виконання завдань, пов`язаних із захистом України. З огляду на рід занять ОСОБА_1 розгляд справи у відповідності зі ст.2351 КУпАП повинен був здійснюватися військовою інспекцією безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Одночасно з цим захисник вказує, що протокол про адміністративне правопорушення мав складатись цією інспекцією і передаватись до суду. 
Також суд не врахував, що для застосування стягнення за повторне порушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має бути обізнана про першу постанову серії ЕНА № 3926825 від 24.01.2025, про яку ОСОБА_1 дізнався лише з тексту постанови, яка оскаржується. Тож, він не мав умислу на повторне керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. 
Що стосується висновку в постанові про визнання ОСОБА_1 вини, то він не відповідає обставинам справи, оскільки останній в цей час виконував бойове завдання в іншій області і в суді присутній не був. Додатково наголошує на тому, що його підзахисний здійснює захист України в складі мобільних груп і через знищення документів повинен сплачувати величезний штраф та позбавлятись права керування транспортним засобом, що є його основною роботою. За таких обставин залишення постанови судді місцевого суду без змін призведе до послаблення обороноздатності країни. 
З огляду на викладене просить постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Крім того, захисник подав клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді, поважність причин пропуску якого мотивує тим, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 15.11.2025, проте через відсутність юридичної освіти, проходження служби у складі мобільної вогневої групи ППО та інтенсивність чергувань у період з 15.11.2025 по 25.11.2025 фізично не мав можливості вчасно підготувати апеляційну скаргу або звернутися за правовою допомогою. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 і захисника Романюка Є.А., які підтримали клопотання та апеляційну скаргу і просили їх задовольнити, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи клопотання та апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційна скарга подана захисником 27.11.2025, тобто з пропуском встановленого законом строку. Відповідь Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області на адвокатський запит доводить лише відсутність запису в журналі обліку відвідувачів Обухівського районного суду Київської області про прибуття ОСОБА_1 03.11.2025. А тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що ОСОБА_1 брав участь у розгляді справи.
Разом з тим, копія постанови особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, отримана поштою лише 15.11.2025, що підтверджується роздруківкою про відстеження поштового пересилання за трекінгом. Договір з адвокатом ОСОБА_1. уклав 26.11.2025. За таких обставин, а також, враховуючи, що після укладення договору про надання правової допомоги апеляційна скарга була подана без невиправданої затримки, строк оскарження пропущений з поважних причин і підлягає поновленню. 
Вивченням матеріалів справи встановлено, що суддя місцевого суду згідно зі ст.ст.245, 252, 280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини вчиненого правопорушення, дав належну оцінку доказам і виніс постанову, зміст якої відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є обґрунтованим і підтверджується наявними в справі доказами.
Такими доказами є дані, які містяться в: 
- протоколі про адміністративне правопорушення, в якому детально викладено суть порушення, вчиненого ОСОБА_1 , про що зазначено раніше; 
- постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3926825 від 24.01.2025, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, яке виразилось у тому, що 24 січня 2025 року о 15 годині 43 хвилини він на вул. Нижній Вал, 41 в м. Києві керував транспортним засобом "Citroen Xantia" д/н НОМЕР_2 з умисно зафарбованими фарбою зелено-коричневого кольору державними номерними знаками, що унеможливлює їх визначення та прочитання символів на відстані 20 м, та не мав права керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 "а" Правил дорожнього руху;
- записом портативного відеореєстратора поліцейського.
Оскільки вказані докази узгоджуються між собою, їх правильно покладено в обґрунтування висновків суду.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_3 не заперечував, що керував транспортним засобом і потрапив у ДТП. Також пояснив, що мав посвідчення водія, яке отримав у Білорусі і яке згоріло після потрапляння міни в автомобіль. Намагається відновити посвідчення водія та інші документи через дипломатичні установи Молдови у зв`язку з відсутністю дипломатичних зв`язків між Україною та Білоруссю. 
Оцінюючи пояснення порушника в сукупності з доводами апеляційної скарги про те, що він намагається відновити документи або отримати статус біженця, варто зауважити, що судом апеляційної інстанції неодноразово відкладався розгляд справи для надання можливості ОСОБА_1 та захиснику надати докази на підтвердження цих обставин. Однак жодних документів долучено не було. Не доводить наявність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами і зазначення у постанові, що він працює водієм-механіком у ІНФОРМАЦІЯ_4".
Судом не ставиться під сумнів та обставина, що ОСОБА_1 виконує завдання, пов`язані із захистом територіальної цілісності та незалежності України на добровольчих засадах у складі громадської організації, і це характеризує його з позитивного боку, проте не надає ніяких переваг, в тому числі керувати транспортним засобом без посвідчення водія і за відсутності доказів наявності у нього такого права. А тому доводи захисника про неповноту судового розгляду, оскільки суд не викликав працівників поліції з метою опитування щодо встановлення цієї обставини, яка їм може бути відома виключно зі слів ОСОБА_1 , безпідставні. 
Згідно з п.11 ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 24421, 24424 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів. Крім того, протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 1222 , частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).
Оскільки адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.126 КУпАП, до цього переліку не входить і належність транспортного засобу, який є гуманітарною допомогою і яким керував ОСОБА_1 , Збройним Силам України або іншим військовим формуванням не доведена, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою органу Національної поліції у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст.255 КУпАП. 
Згідно з ч.1 ст.2351 КУпАП військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені частинами першою, четвертою і п`ятою статті 121, статтею 1211, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 1241 - 126, статтею 1321 цього Кодексу. 
ОСОБА_1 є членом громадської організації і не відноситься до вказаної раніше категорії осіб, у зв`язку з чим розгляд вказаної справи підвідомчий районному суду і ОСОБА_1 несе адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не був обізнаний про винесення щодо нього постанови серії ЕНА № 3926825 від 24.01.2025 про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, надумані і спростовуються записом портативного відеореєстратора поліцейського. З цього запису вбачається, що під час оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_1 о 16 годині 41 хвилині він на запитання поліцейського щодо наявності посвідчення водія сам розповідає, що був учасником іншої ДТП і був притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія.
Отже, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, доведена повністю.
Стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом на ОСОБА_1 накладене в межах строків, встановлених ст.38 КУпАП, і відповідає санкції відповідної частини статті, яка в цій частині є безальтернативною. А тому долучені до матеріалів справи позитивні характеристики враховані судом при визначенні мінімального строку застосованого стягнення у виді позбавленням права керування транспортним засобом. 
Таким чином постанова судді місцевого суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд 

п о с т а н о в и в :

Поновити захиснику Романюку Є.А. строк апеляційного оскарження постанови судді Обухівського районного суду Київської області від 3 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника Романюка Євгенія Анатолійовича залишити без задоволення, а постанову судді Обухівського районного суду Київської області від 3 листопада 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400 /двох тисяч чотирьохсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 /сорок тисяч вісімсот/ гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 /п`ять/ років, без оплатного вилучення транспортного засобу, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського 

апеляційного суду Т.М. Тютюн