Справа №331/2758/26
Провадження №2/333/4053/26
рішення
Іменем України
22 червня 2026 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Варнавської Л.О.
за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О.
розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (далі за текстом - ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 35 206, 50 грн., а також понесений судовий збір у сумі 2 662, 40 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 10 000, 00 грн.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 5381283 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачу кредит в сумі 7 000,00 грн. строком кредитування 360 днів, зокрема з 13.03.2025 року по 08.03.2026 року, з періодичністю платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, а відповідач зобов`язалась повернути кредит до 08.03.2026 року, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, стандартна процентна ставка - 0,95 % в день.
30.10.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» відступило права вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» .
Відповідач не виконала умови кредитного договору, у зв`язку із чим станом на дату звернення до суду виникла заборгованість у розмірі 35 206, 50 грн., з яких: 7000,00 грн. - сума кредиту, 15 428,00 грн. - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 8 578,50 грн. - нараховані позивачем проценти за 129 календарних днів, 3 500, 00 грн. - штрафні санкції та 700, 00 грн. комісія за надання кредиту.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даною позовною заявою за захистом свого порушеного права.
Ухвалою суду від 28.04.2026 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу час 15 днів для скерування до суду відзиву на позовну заяву з моменту отримання ухвали суду.
Також дані РНОКПП відповідача внесені у обліково-статистичну картку в програмі документообігу загальних судів «Д-3», що забезпечує їй можливість отримувати всі процесуальні документи в застосунку «Дія». 
Судом здійснено підписку відповідача на отримання процесуальних документів на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2.
04 червня 2026 року на адресу Комунарського районного суду м. Запоріжжя повернувся конверт з рекомендованим повідомленням, який раніше було направлено відповідачу за місцем її реєстрації, зазначеного у матеріалах справи та відповідно до вимог чинного законодавства України.
З огляду на викладене, враховуючи, що справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а встановлені процесуальні строки сплинули, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.
Враховуючи, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо належного повідомлення відповідачки, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи.
Такий підхід відповідає принципу юридичної визначеності та положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо розгляду справи упродовж розумного строку.
Суд ухвалив провести розгляд справи на підставі наявних у ній письмових доказів та поданих сторонами процесуальних документів, без проведення судового засідання.
Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Судом встановлено, що 13.03.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір № 5381283 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Договір укладено в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «21222», тобто договір укладено у порядку Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно з п. 1.2. Договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 7 000,00 гривень.
Відповідно до п.1.3 Договору строк кредитування (строк, на який надається кредит) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів.
Пунктом 1.4. Договору передбачено, що комісія за надання кредиту становить 700,00 гривень. Тип комісії (якщо передбачена Договором) - разова комісія, нараховується при наданні кредиту в дату надання кредиту та в дату надання додаткової суми кредиту (у разі укладання додаткового договору/угоди згідно з п. 1.2.1 Договору).
Згідно з п.1.4.1, п.1.4.2 Договору тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 0,95% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредитування, вказаного в п.1.3 цього Договору. Денна процентна ставка за цим Договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 0,9778%. Знижена процентна ставка становить 0,8550% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: Якщо Клієнт до 11.04.2025 року (включно) сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Клієнт як учасник Програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Клієнт розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом на отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Клієнт погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Клієнтом права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Клієнта, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Згідно п.1.5 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 2 639,6200% річних; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2 456,2154% річних.
Згідно п.2.1 Договору Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 .
Пунктом 6.4. Договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нарахувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф: у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання грошових зобов`язань Клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені Договором (Графіком платежів/новим графіком платежів).
Аналогічні умови зазначено у Паспорті споживчого кредиту, який також підписано відповідачем.
ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало їй кредит в сумі 7 000, 00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Пейтек Україна» від 03.11.2025 року за Вих. № 20251103-1847.
Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного Договору № 210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Пейтек Україна».
Згідно копії розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за Договором № 5381283 від 13.03.2025 року станом на 30.10.2025 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 26 628,00 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту - 7 000,00 грн., заборгованості за процентами - 15 428,00 грн., штрафні санкції - 3 500, 00 грн. та комісія за надання кредиту - 700, 00 грн.
30.10.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі Договору факторингу № 30/10/2025 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 5381283 від 13.03.2025 року на загальну суму 26 628, 00 грн. з якої заборгованість з тіла кредиту 7 000,00 грн., заборгованості за процентами 15 428,00 грн., штрафні санкції 3 500,00 грн., комісія за надання кредиту - 700, 00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників від 30.10.2025 року.
Згідно копії розрахунку заборгованості за Договором № 5381283 від 13.03.2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» здійснено відповідачу нарахування процентів за стандартною процентною ставкою за період з 31.10.2025 року по 08.03.2026 року (129 календарних днів) з розрахунку: 7000,00 грн. *0,95% = 66, 50 грн. * 129 календарних днів = 8 578, 50 грн.
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за Договором № 5381283 від 13.03.2025 року складає в сумі 35 206,50 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 7 000,00 грн., нарахованих процентів первісним кредитором 15 428,00 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 129 календарних днів - 8578,50 грн., штрафні санкції - 3 500, 00 грн. та комісія за надання кредиту - 700, 00 грн.
Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ч. 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифрови підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
Спірний договір № 5381283 від 13.03.2025 року підписаний відповідачем електронним підписом, а тому наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Також, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі та перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 7000,00 грн. на її банківський картковий рахунок через платіжну систему ТОВ «Пейтек».
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що первісний кредитор свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, надав останній грошові кошти (кредит) на обумовлених сторонами умовах. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» правомірно набув право вимоги до відповідача за договором № 5381283 від 13.03.2025 року.
Враховуючи, що відповідачем ОСОБА_1 прострочено виконання грошових зобов`язань в строки, передбачені умовами договору кредиту, доказів погашення заборгованості за укладеним договором відповідачкою суду не надано, контррозрахунку заборгованості також не надано, відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою (тілом кредиту) у сумі 7 000, 00 грн. та в частині стягнення суми заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими первісним кредитором у сумі 15 428, 00 грн. та заборгованості за відсотками нарахованими позивачем за 129 календарних днів у сумі 8 578, 50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо стягнення комісії.
Під час укладення кредитного договору № 5381283 від 13.03.2025 року відповідач була ознайомлена з його умовами, висловила своє волевиявлення шляхом підписання договору, проти положень вказаного договору, умовами якого передбачено сплату комісії за надання кредиту, не заперечувала, дійсність договору не оспорювала.
Тому, суд доходить висновку, що передбачена умовами кредитного договору одноразова комісія у сумі 700, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо стягнення заборгованості за штрафними санкціями.
Відповідно до ст.549 ЦК України та умов кредитного договору, у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобов`язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Однак відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, такий неодноразово продовжувався у встановленому законом порядку та на даний час є чинним.
Таким чином, враховуючи положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, якими у період дії воєнного стану позичальника звільнено від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 3 500,00 грн. за кредитним договором № 5381283 від 13.03.2025 року не підлягають задоволенню.
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, нарахованими відсотками та одноразовою комісією, тоді як вимога про стягнення штрафних санкцій задоволенню не підлягає.
З огляду на зазначене з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 31 706, 50 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки судом задоволено вимоги позивача частково, а саме з заявленої загальної суми 35 206,50 грн. задоволено вимоги на суму 31 706, 50 грн., тобто на 90,06%, то з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати на сплату судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що складає в сумі 2 397 грн. 76 коп.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні цього питання суд враховує, що справа про стягнення заборгованості за кредитним договором не є спором значної складності, не потребує дослідження великого обсягу доказів та залучення багатьох учасників. Ціна позову складає 35 206,50 грн., фактично адвокатом складено лише позовна заява, що не є складною за змістом. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4 000,00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27. приміщення 2) суму заборгованості за Договором № 5381283 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 13.03.2025 року в розмірі 31706 (тридцять одна тисяча сімсот шість) гривень 50 копійок., що складається з: тіла кредиту у розмірі 7000,00 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом нарахованих первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» у розмірі 15428,00 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 129 календарних днів у розмірі 8578,50 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 700,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (ЄДРПОУ 44559822, адреса: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27. приміщення 2) судовий збір в розмірі 2397 (дві тисячі триста дев`яносто сім) грн. 76 коп. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повне судове рішення складене 22.06.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя Л.О. Варнавська